AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13: i; 8. 7 



ß. Afsöndringar från blåvingefjärilarnas larver: dessa 

 larver afsöndra från ett särskildt organ å elfte 

 kroppsleden en vätska, som myrorna tycka mycket 

 om ; myrorna omgifva därföre ofta dessa larver, 

 skydda dem och låta dem förpuppa sig i myrornas 

 samhällen. Puppor af Lycœna argus och af Cliryso- 

 phanus pJilœas hafva i Sverige anträffats i bon af 

 Lasius niger. 



7. Om en del skalbaggar och andra insekter, som ute- 

 slutande anträffas i myrbon (se nedan), känner man, 

 att de afsöndra vätskor, som med begärlighet upp- 

 slickas af de myror, hos hvilka de bo. 



Lef n adssät t : Myrorna lefva som bekant i samhällen. Samhällena 

 bestå af tre slags individer: hanar, honor och arbetare. I samhällena 

 äger en utvecklad arbetsfördelning rum. Hanarna hafva endast betydelse 

 för fortplantningen, men utföra inga arbeten. Honorna kunna ensamma 

 grundlägga nya samhällen, men upphöra oftast att utföra något arbete och 

 sysselsätta sig endast med äggläggningen, så snart arbetare hunnit utveck- 

 las. Arbetarna, som egentligen äro med afseende på fortplantningsförmå- 

 gan outvecklade honor, utföra alla inom samhället förekommande sysslor, 

 skaffa föda, mata larverna, bygga och försvara boet, sörja för renhållnin- 

 gen, hjälpa pupporna vid kläckningen m. m. Ofta utföra vissa arbetare 

 en del af dessa göromål och andra de öfriga. 



Med afseende pä sin sammansättning kunna samhällena 

 indelas på följande sätt: 



I. Enkla samhällen, då alla myrorna tillhöra en och samma art. 

 Camponotus; Fonmca (utom ofta F. sangumeaj; Tapinoma; 

 Myrmica; Monomoriuvi; LeptotJwrax och Tetramorimn. 

 II. Sammansatta samhällen. Bestå af tvä olika arter. 



A. Båda arterna hafva sina hanar, honor och arbetare och 

 lefva sitt särskilda samhällslif, men den ena arten träf- 



de, som lefva hos andra myror. De sitta vanligen djupt nere i jorden i 

 myrornas kamrar tillsammans med myrornas larver och puppor eller också 

 i särskilda kammare, som endast innehålla bladlöss, ofta i hundratal. Det 

 märkvärdiga är, att i dessa kammare ej finnas rötter eller några närings- 

 ämnen för bladlössen, och likväl träffas de där hela sommaren från början 

 af juni till långt fram på hösten, föda ofta lefvande ungar och förvandlas 

 till vingade svarta individer, som flyga ut. Adi.erz anser det därföre san- 

 nolikt, att dessa bladlöss matas af myrorna. 



