AURIVILLIUS; SVENSK INSEKTFAUNA. 13: i; 8. 9' 



och îi inb ra tus; Tapinonia; Myrniica; LeptotJiovax och 

 ■ Tetrainoriiim samt de arter, som hafva slafvar tillhö- 

 rande nägra af de nämnda arterna. 

 B. Bo7i utgräfda i bark eller i trä (vanligen murkna stub- 

 bar). Caniponotus; Formica suecica, ruf a, sanguinea^ 

 fusca: Lasiiis niger; Myrniica; Leptothorax samt till- 

 följe däraf äfven Toniognathus. 

 II. Bon, som ej enbart äro utgräfda, utan äfven byggda på 

 annat sätt. 



A. Bon, byggda af en papperslik trämassa; anläggas inuti 

 ihåliga trädstammar eller mellan trädrötter. 



Lasius fuliginosus. 

 B. Bon, som äro utgräfda, men täckas af ämnen ditförda 

 af myrorna. 



a. Bon gräfda i marken och öfvertäckta af murade tufvor. 

 Formica fusca \ Lasius niger och ßainis; 

 M yr mica ; Tetramorium . 

 ß. Bon gräfda i marken eller i murket trä och öfver- 

 täckta af ett hopsläpadt stackmaterial af barr, små 

 kvistar, grässtrån m. m. 



* Stackmaterialet rikligt, bildande en verklig stack. 

 Formica exsecta och rufa med var. pratensis 

 samt stundom äfven sanguinea. 

 *"^' Stackmaterialet helt obetydligt endast bildande ett 



tunt lager pä stackens öfre yta. 

 Formica suecica, rufa var truncicola och sanguinea. 

 Det framgår häraf, att flere mj/rarter än bygga sina bon 

 på ett sätt, än på ett annat. 



I myrornas samhällen förekomma en stor mängd insekter 

 och andra smådjur, som aldrig träffas annorstädes och såle- 

 des på ena eller andra sättet äro beroende af myrorna. De 

 kallas med ett gemensamt namn myrvänner (myrmecofiler). 

 I många fall känner man ännu ej, i hvilket förhållande dessa 

 djur stå till sina värdar. De fall, som äro kända, kunna in- 

 delas på följande sätt:^ 



^ Den här lämnade öfversikten är nog ganska ofullständig, önskligt 

 vore, att hvarje myrart för sig blefve föremål för undersökning hos oss 

 med afseende på sina »vänner». 



