14 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1908. 



Litteratur. 



Adlerz, g./ Myrmecologiska studier I — 4. — K. Vet. Akad. Öfversigt och 



Bihang. 1884 — 1902. 

 André, Ern., Species des Hyménoptères d' Europe. 2. Les Fourmis. Beaune 



1881—85. 

 Escherich, K., Die Ameise. Braunschweig. 1906. 

 Stolpe, Hj., Förteckning öfver svenska myror. — Ent. Tidskr. 3. sid. 



127—151. 1882. 



Myrorna indelas i fem underfamiljer, af hvilka endast tre 

 förekomma i Sveriee. 



Öfversikt af underfamiljerna.^ 



I. Endast första bakkroppsleden är knölformig; den är van- 

 ligen på öfre sidan försedd med ett skiflikt bihang; den 



andra bakkroppsleden 

 af vanlig byggnad (fig. 

 117). Hona och ar- 

 betare utan gadd. 



A. Munskölden når 

 ej upp mellan anten- 

 nernas fästpunkter (fig. 

 III). Bakkroppen hos 

 honan och arbetare 

 sedd frän ofvan med 

 5 synliga leder (= le- 

 derna 2 — 6), i spetsen med liten, rund, af hår omgifven tarm- 

 öppning. Dess skaft med stort fjäll (fig. 117). Särskilda änd- 

 körtlar saknas. Puppor vanligen inneslutna i en af larven 

 spunnen hylsa. 



I. Egentliga myror. Cauiponotinœ. 



Fig. 117. Kroppen af Crtw/^tiHo^j/s-arbetare. 

 a. första, b. andra mellankroppsleden; c. efter- 

 ryggen; d. efterryggens öfre sluttande sida: 

 e. dess bakre sida; f. första bakkroppsleden 

 med uppstående fjäll; g. tredje bakkroppsleden. 



^ För de viktiga bidrag, som lektor G. Adlerz godhetsfullt lämnat 

 till denna del af insektfaunan, ber jag att härmed få uttala min varma 

 tacksamhet. 



' Nybörjaren kan lättast lära sig känna våra myrarter, om han skaf- 

 far sig alla tre slagen af individer ur ett samhälle och ej söker bestämma 

 enstaka i det fria tagna exemplar. Vid bestämningen har han då äfven 

 god ledning af boets beskaffenhet. 



