38 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ08. 



Einar Wirén, Uppsala, hvarförutom ett extra stipendium å 

 50 kr. utdelades till Elis Nystedt, Västervik. 



Assistensten vid Statens Entomologiska Anstalt, fil. kand. 

 A. Tullgren, höll därefter föredrag om jättespindlar. Först 

 omnämndes de s. k. fågelspindlarna, hvilka fått detta namn med 

 orätt, enär de blott undantagsvis torde döda fåglar (särskildt 

 kolibri-arter). Fågelspindlarna tillhöra tropikerna. Många arter 

 förfärdiga sig cylinderformiga bostäder på marken, i ihåliga 

 trädstammar o. s. v. I dessa sina nästen kunna de långa 

 tider ligga alldeles stilla. Afven om årstiden är sådan, att 

 de borde vara i rörelse och hafva behof af föda, har det visat 

 sig, att de kunna härda ut mänadtals i apatisk hvila. En 

 forskare höll t ex. en art i sju månaders fångenskap utan att 

 gifva djuret någon som helst föda, och utan att detta syntes 

 bekomma detsamma någonting. Andra »fågelspindlar» äro 

 emellertid lifliga och klättra snabbt omkring i träd och buskar. 



Till »jättespindlarna» kunna äfven AV////A?-honorna räknas. 

 Hanarna äro däremot pygméer, blott en tjugonde- eller tret- 

 tiondedel af honan i volym. Dessa spindlar väfva stora ver- 

 tikala fångstnät af ungefär samma utseende som korsspin- 

 delns nät. I Ncphila-2iX'iç.xnzs> nät fastna lätt smärre fåglar. 

 Också de öfverallt i tropikerna inomhus förekommande 

 Heteropoda-^iXtGVwa. utmärka sig genom sin storlek. Dessa 

 spinna ej väfnader i egentlig mening. I regeln lefva de af 

 insekter och dylikt, men det har konstaterats, att de undan- 

 tagsvis kunna förgripa sig på kycklingar. 



Det för dagen uppställda öfverläggningsämnet »om en- 

 tomologiska exkursioner» var föreslaget och inleddes af fil. 

 kand. A. TULLGREN med ett anförande af hufvudsakligen 

 följande innehåll: Utgående därifrån, att man nu såväl vid 

 våra högskolor som öfriga läroanstalter vid undervisning om 

 djuren i allmänhet, och bland dessa också om insekterna, 

 fäste alldeles för litet afseende vid den egentliga biologien 

 eller lefnadsförhållandena ute i det fria, framhöll tal, kraftigt, 

 hurusom Entomologiska Föreningen borde kunna taga denna 

 sak om hand. Genom att anordna låt vara till en början 

 också blott tre exkursioner under olika tidpunkter af somma- 

 ren, hvarje utflykt efter på förhand uppgjord plan och ledd 

 af två entomologer, skulle föreningen kunna väcka ett sedan 



