WILLIAM sörensen: larven af hvpoderma bovis. 73 



En anden Sag" var det, at en saa laerd Mand som Meigen 

 godt kunde have vœret bekjendt at kjende et Arbejde af en 

 Svensk Zoolog, som man dog ikke plejer at henregne til de 

 heelt smaae, hvori »hans Theori» var blevet — jeg tör godt 

 sige: stserkt anfegtet, ja, endog — gjendrevet, tilmed 23 

 Aar för hans Födsel. 



Denne ikke heelt ubekjendte Svenske Zoolog hed Karl 

 Linné. Ved sine lagttagelser af Hypodcvuia taraiidi var han 

 istand til at godtgjöre, at Laeggeröret hverken bruges eller kan 

 bruges som et Boreredskab. Han saae nemlig ikke blot, at 

 Fluen kan skyde det fireleddede Lîeggeror ud og ind lige- 

 som en Kikkert og at den först skyder det frem, naar den 

 skal til at afleegge .Egget; men han saae ogsaa, at den da 

 »holt stierten alt stilla uträckt, och förde på dess yttersta 

 ända ett hwitt ägg, så stort som et litet senaps-korn». At 

 de af REAUMUR omtalte tre Kroge i Lseggerörets Ende 

 virke som en Tang og ikke bruges til at bore med, var der- 

 med givet, selv om Linné ikke udtrykkeligt havde sagt, at 

 Lsggeröret »hade aldeles intet sårande instrument». 



Efter Linné lader H. tanindi sit /Eg falde ned paa Re- 

 nens Ryg melleni de faa oprette Haar, som sidde tilbage 

 efter Haarfeeldningen, og han siger, at Reenkalvene, som ikke 

 skifte Haar, ere frie for V^aarbylder. 



Linné udtaler da den Antagelse, at den udkl^ekkede 

 Larve »sakta gnager sig in, til dess den kommer emellan hull 

 og skinn, der den omsider skal stanna». Han mener ligesom 

 Vallisneri og REAUMUR, at det derved frembragte Hul 

 vedbliver at bestaae og senere viser sie som Hullet i Vaar- 



migen Löcher wird die Luft eingesaugt, durch die acht kleinern aber 

 wieder ausgehaucht.» Dette er nemlig ikke andet end en stœrkt forkortet, 

 og for et enkelt Punkt gal, Oversœttelse af hvad Ré.a.umur siger p. 519 — 

 520. Ved Hjselp af Dennes Fig. 3 og 4, Tb. t^J kan man see, at det om- 

 talte lille Felt er Analsegmentet, längs hvis Rygsides Forrand der findes 

 en Rœkke af (6 — ) 8 lave Chitinknuder, som ere de omtalte »Löcher». 



^ LiNN^u's, C: Om Renarnas Brömskulor i Lapland. (K. Sv. Wetcn- 

 skaps-Acad. Handlingar, I, Stockholm 1741, p. 119 — 130). — Da Linné 

 holdt bit Foredrag herom i Efteraaret 1739, altsaa Aaret efter at Ré.'VU- 

 mur's .■\rbejde var udkommet, er der ingen Tvivl om, at det er dette 

 som har bragt Linné til at skrive sin Afhandling. ;\Ien da han var i 

 Lapland i 1732, er det sikkert, at hans lagttagelser vare aldeles upaavir- 

 kede af Réaumi.k. 



