WILLIAM SÜRENSEN: LARVEN AF HYPODERMA BOVIS. 07 



For de tidligere refererede Undersögelser har jeg meent 

 at kunne fatte mig i Korthed. Her maa jeg dvœle Udt ud- 

 förhgere, fordi det vil have Interesse at see, hvorfor HoRNE 

 tiltrods for sine smukke lagttagelser dog ikke naaede det rig- 

 tige Resultat. Ved Hjaelp af den Förändring og Farvning 

 af Vaevet, som Larverne foraarsage, var HoRNE istand til at 

 iagttage, at der havde passeret Larver paa folgende Steder: 

 i Intercostalrummene, i Fedtet längs Hvirvelsöjlen, indvendigt 

 i Brysthulen, gjennem Nerveaabningerne, längs Hvirvlernes 

 Torntappe lige ud til Overfladen [af Kjödet], mellem den 

 ene Nyre og Laendemusklerne. 



Hvor sikkert det — ialtfald i somme Tilfaelde — kan 

 spores, i hvilken Retning Larven har vandret, kan sees af 

 en af HoRNE angivet lagttagelse; »... paa en anden ung 

 Oxe gik der längs et af de midterste Ribben op fra Bryst- 

 benet en grön Stribe; ca. midt paa Ribbenet böier Gangen 

 under en ret Vinkel föröver og fortssetter sig paa tvers hen- 

 over en 3 — 4 Ribben; her hörer den gulgrönne Stribe op, 

 og i Enden af denne Gang ligger udstrakt en Larve.» At 

 denne Larve har vseret paa Vandring op mod Ryggen — 

 og ikke den modsatte Vej — er uomtvisteligt. 



Men det stod ikke klart for HoRNE, hvilken Betydning 

 det havde netop at udfinde, i hvilken Retning Larverne 

 havde vandret. Isaafald vilde han nernhg ogsaa have kunnet 

 constatere, om den Larve, han fandt paa Overfladen af den 

 ene Nyre, var paa Vej til eller fra Rygraden ad det Spor, 

 som han fandt mellem Nyren og Lsendemusklerne. Nu nöje- 

 des han med at antage, at den »muligvis» var kommet fra 

 Rygraden. Og i intet af de Tilfaelde, han har iagttaget, fore- 

 ligger der — under den Form, hvori han har omtalt dem — 

 noget lignende Beviis for, at Larven har vaeret paa Vej nedad 

 fra Rygraden. Ja, han omtaler endog et Tilfaelde, hvor han 

 fandt »et guliggrönt gelatinöst Parti ud gjennem Nerveaab- 

 ningen mellem de omtalte Hvirvler og opad disses Tornud- 

 vsexter ligc ud til Overfladen; i det opskaarne Kjöd viser 

 det sig som en gröngul Stribe . . .». Her taler Fasnomenet 

 aldeles bestemt imod den Antagelse, han fremsaetter derom: 

 »Rimeligvis er dette den Vej, ad hvilken Parasiten har banet 

 sig Vei 7ted i eller ud af Hvirvelkanalen; ...» Thi dette kan 

 ikke rimes sammen med den Opfattelse, han har: at det er 



