i8o 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1908. 



och den sista gul bakkant. Knän och skenben guh-öda, mel- 

 lersta och bakre paret fötter och spetsen af bakre skenbenen 

 brunsvarta. 6 — 9 mm. — Sk.— Lppl.; ej s. 



3. Underfam. Xyelini. 



Små steklar med långsträckt m. 1. m. cylindrisk kropps- 

 form. Honorna äro försedda med långt äggläggningsrör. 



Antennerna 12-ledade hos 

 europeiska arter, tredje leden 

 m}'cket kraftigare än de andra. 

 Framryggen är transversell. 

 Bakre paret skenben har 3 à 

 4 taggar. Klor enkla. Mel- 

 lersta framkantribban å fram- 

 vingarna (vanligen) samman- 

 smältande med den bakre. 



Arternas lefnadssätt är 

 alldeles okändt. Antagligen 

 lefva larverna på barrträd. 



Fig. 12. Xyela Julii. ef, mycket för- 

 storad. Spännvidd 8 mm. Nedtill en 

 antenn förstorad. 



I. Sikt. Xvela Dalm. 



Antennernas nio ändleder 

 tillsammans nästan lika långa som den tredje antennleden. 



Artöfversikt. 



A. Käkpalper starkt förtjockade. Honans äggläggningsrör lika långt som 

 eller kortare än bakkroppen. i. A' Jiilii. 



B. Käkpalper ej förtjockade. Aggläggningsröret längre än kroppen. 



2. A', longula. 



I. X. Jidii BréB. (A', pusilla Thms.). — Fig. 12. — Svart- 

 brun; större delen af ansiktet och antennerna gulaktiga; 

 mellankroppen med smärre gula teckningar; bakkroppen 

 vanligen enfärgad. Ben gula med bruna lår. 2,5 — 4,5 mm. 

 — Sm. — Lpl. 



