tullgren: svensk insektfauna 13: 4. 



183 



2. Underfam. Siricini. 



Hit höra våra största steklar, men individerna variera 

 sinsemellan högeligen i storlek. Framryggen tvärt af huggen, 

 något urbuktad och med m. 1. m. hornlikt utdragna sidohörn. 

 Abdomen cylindrisk eller hos hanen något plattad. Sista 

 ryggleden hos honan och sista bukleden hos hanen spetsigt, 

 stundom långt, tagglikt utdragen. Aggläggningsröret m. 1. m. 

 långt, utgående ungefär från midten af bakkroppens under- 

 sida. 



Steklarna uppehålla sig i skogar, särskild då större upplag af ved eller 

 virke finnes. 



Larverna sakna ögon. Kroppen är jämnbred, cj'lindrisk ; sista leden 

 ofvan konvex. 



Släktöfversikt. 



A. Antenner långa, 18 — 24- ledade. Framvingarna med 4 

 kubitalfält. i. Siirx. 



B. Antenner täml. korta, 12 — -lö-ledade. 3 kubitalfält. 



2. Tre in ex. 



I. Sikt. Sirex Lin. 



Framvingarnas andra och tredje kubitalfält träffas af hvar 

 sin midttvärribba. Skenbenen och första 

 fotleden å bakbenen platta och utvidgade 

 hos hanen. 



Hithörande arter äro eller kunna vara svåra 

 skadedjur särskildt för barrträden, i hvilkas ved de 

 göra långa gångar. Honan, som vanligen på efter- 

 sommaren lägger sina ägg, borrar sitt äggläggnings- 

 rör vinkelrätt in i stammen och aflägger i hvarje 

 borrhål ett ägg. Larven äter sig sedan uppåt, hvarvid 

 gångarna småningom tilltaga i vidd. Efter ungefär 



2 år förpuppas de, efter att ha gjort hvar sin gång F^S- ^S- Sirex ju- 

 ut till stammens yta. venens. Larv i nat. 



storlek. 



Artöfversikt. 



A. Bakre skenben med i tagg i spetsen. 



B. )- ) » 2 taggar i » 



S. spectrum. 



