184 ENTOIMOLOGISK TIDSKRIFT 1908. 



a. Fram\'ingar med en tvärribba i brachialfäitet, bakom diskribban. 

 Tinningar m. 1. m. gula. 



* Hjässan framtill groft och tätt rynkigt punkterad, vanligen helt 



svart. 2. S. gi§as. 



■•"" Hjässan ingenstädes rynkigt punkterad, på sin höjd midtfåran svart. 



3. 5. phantoma. 



b. Framvingar med 2 tvärribbor i brachialfäitet, den främre oftast 

 ofullständig. Tinningar blåsvarta. 



t Antenner svarta. 4. S. nodilio. 



tt » i basala hälften gulbruna. 5. S. jitvenciis. 



1. S. spectrum L. — Svart— svartbrun, å tinningarna vanligen 

 en gulaktig fläck och längs framryggens sidokanter ett 

 gult band. Ben till större delen rödbruna eller gulaktiga, 

 hos hanen äro särskildt bakbenen till större delen svarta. 

 14 — 35 mm. — Og. — Lppl. 



Larven lär lefva i fällda och något uttorkade ekstammar. 



2. ^\ g/g(U L. — Svart med gula antenner och en större 

 gul fläck å tinningarna; bakkroppen gul, hos honan med 

 3 — 6 leden svart, hos hanen svart vid basen och i spetsen. 

 12 — 41 mm. — Sm. — Lppl. 



Larven lefver i tall- och granved. 



3. ^". phantoma. F. — Hos hanen är mellankroppen, bak- 

 kroppens spets och benen svarta, men skenbenens bas 

 blekgul. Öfriga delar gula. Honan är till större delen 

 gul; svartbruna äro följande delar: ansiktet, mellanryggen, 

 större delen af bröstet samt bakkroppens sjätte och sjunde 



ryggled (åtminstone i 

 bakkanten). 15 — 30 mm. 

 - Öl. 



4. ^\ uoctilio F. [S. vielano- 

 ccros Th^LS.) — Svart 

 violett. Ben gulaktiga. 

 Hanens bakkropp till 

 större delen gulröd. 

 Framryggen i midten 

 väl så lång som första 

 antennledens förtjockade 

 Fig. 16. Sirex jiivcnctis 9, nat. storlek. del. Bakfötternas leder 



