204 ENTOMOLOGISK. TIDSKRIFT IQoS. 



fem-ledadt. Bakhöfterna långa kägelformiga bredt ätskikla; 

 de främre korta, nästan hopstötande. 



Individer af samma art variera ofta såväl till färg och 

 storlek som uti hårighet och struktur. Till följd häraf har 

 talrika varieteter beskrifvits. 



Larverna af hithörande arter ha andhål af nästan trian- 

 gulär form. Ryggen är försedd med mörk längsstrimma och 

 på sidorna strax ofvan fötterna med grupper af talrika korta 

 taggar. Enstaka, ytterligt korta taggar finnas på ryggen. 



Larverna förpuppas i en fast oval kokong, som sedermera öppnas i 

 ena ändan, däri.genom att ett kalottformigt parti afskäres. Innesluten 

 i kokongen hvilar insekten stundom öfver tvenne vintrar och framkommer 

 på v.åren. 



Artöfversikt. 



A. Hjässan och skuteilen tämligen tätt och fint punkterad, nästan eller 

 helt och hållet glatt, tätt beklädd med gråsvarta eller hos honan grågula 

 hår. I. C. htlea. 



B. Hjässan och skuteilen ej eller föga punkterad, glänsande, svagt hårig. 



a. Vingar i bakkantcu ej eller svagt mörktecknade : hos rf glasklara, 

 hos 9 gula. Skutell starkt upphöjd, fraintill svagt hvälfd — platt, 

 baktill tvärt af huggen. 2. C. connaia. 



b. Vingarnas bakkant kraftigt mörktecknad och med en likaledes mörk 

 stor fläck i lörsta diskfältet. 3. C. femorata. 



1. C. lutea L. (= C bycvispina Tho:m.S.) — Hanen: bak- 

 kroppen vanligen helt svart, violettskimrande, skenben röd- 

 aktiga, fötter och antenner gula; vingar glasklara, regnbågs- 

 färgadt glänsande. Honan: bakkroppen ej glänsande, gul med 

 de båda första ryggsegmenten äfvensom en mindre, trekantig 

 fläck i midten af framkanien a en eller flera följande ringar 

 svartaktiga; benen blekgula med delvis svartaktiga lår; vingar 

 gulaktiga. L. 12 — 25 mm. — Sk. — LppL, ej s. 



Larven lefver på diverse pilarter. Den är till färgen ockragul, orange- 

 eller köttröd, stundom med grönaktig anstrykning. Längs ryggen en mörk- 

 violett strimma, som börjar omedelbart bakom hufvudet och afsmalnar 

 starkt mot bakre kroppsändan. 



2. C. coiniata ScHRK. (= C. violascois Tho?iLS.) — Till 

 färgen lik C. lutea men bakkroppen hos honan glänsande gul 

 med till större delen mörkfärgadt tredje ryggsegment. Hanen 



