tullgrf:n: svensk ixsektfauna 13: 4. 207 



I. C. aiiicrinœ L. — Honan: 

 bakkroppen svart, försedd med fyra 

 Ijusgula tvärband, af hvilka det 

 främsta är i midten af brutet ; bak- 

 kroppens spets rödbrun; tibier och 

 tarser blekröda. Hanen: buken helt / 



och hållet rödbrun ; ryggen blåsvart ^"'8- ^o. ciaveUaHa anmmœ. 

 med rödbrunt ändsegment; tibier y i na . s ore . 



nästan svarta. L. 16—19 mm. — Sk. — Lppl. s. 



Larven är enfärgadt blekgrön, hvitpudrad. Hufvudet 

 hvitaktigt. Huden sträf. Andrörsöppningarna triangulära, 

 svarta. L. c. 30 mm. 



Kokongen brun, glesmaskig, öppnas på samma sätt som 

 föregående arters. 



Larven lefver på pil och poppel. 



4. Sikt. Abia Leach. 



Synnerligen vackra, metalliskt glänsande arter. Ögonen 

 nedåt divergerande, hos hanen upptill nästan sammanstötande. 

 Munskölden tvärhuggen. 



Larverna lefva på örtartade växter och på caprifoliaceer. 



Artöfversikt. 



A. Bakkroppsringarna groft och tätt punkterade. i. A. sericea. 



B. » fint eller otydligt punkterade. 



a. Klor tuklufna. 2. A, lonicercB. 



h. ;> enkla. 



1. Framvingar till större delen brunfläckiga. Första bakkroppsringen- 

 alltid svart. 3. A. miitica. 



2. Framvingar glasklara med ett svartbrunt tvärband under ving- 

 märket. Första bakkroppsringen i allmänhet h vit. 



4. .-I . fasciaia. 



I. A. scricca L. [= Ä. nitens TH(3MS.) — Bakkroppen 

 guldgrön, glänsande. Hanen har en rektangulär sammetssvart 

 fläck öfver 4—7 ringen. Mellan ryggen glänsande blåviolett 

 eller guldgrön. Knän, skenben och fötter hvitgula. Antenner 

 gulbruna. L. c. 11 mm. — Sk. — Dalarne; t. s. 



