tullgren: svensk insektfauna 13: 4. 209 



2. Underfam. Argini. 



Medelstora arter med stundom vackert metallglänsande 

 stundom bjärt gul bakkropp. Antennerna treledade. De 

 bada första korta, den tredje utomordentligt lång, cylindrisk, 

 garnerade å båda sidorna af korta fransliknande hår. Den 

 tredje leden är hos hanen hos några af våra arter delad i 

 tvänne lika långa grenar. Framryggen i midten mycket smal, 

 med breda afrundade skuldror. Framvingar med kort och 

 rätt bredt vingmärke. Ett radialfält och fyra kubitalfält, af 

 hvilka det andra och tredje mottager hvar sin midttvärribba. 

 Det lancettformiga fältet långt hopsnördt. 



Larverna ha 18 fötter. Påminna mycket om fjärillarver, 

 äro ofta gröna och gula med m. 1. m. regelbundet ordnade 

 svarta vårtor eller upphöjningar. 



I.efva på träd eller buskar och äro i allmänhet mycket glupska. För- 

 puppas i dubbla kokonger i jorden. Ligga som hopdragna larver till 

 våren, då förvandlingen till puppa försiggår, hvarefter de inom kort fram- 

 kläckas. Aggen läggas i bladen eller radvis i skottgrenarne. Tvenne 

 generationer torde årligen förekomma. 



Släktöfversikt. 



A. Framvingarne med tvärribba mellan framkantsribborna. 

 Radialfältet med bihangsfält. i. Ai'gc. 



B. Framvingarna utan dylik tvärriba. 



a. Lancettformiga fältet i midten sammansnördt. 



2. Schizoccros. 



b. Lancettformiga fältet skaftadt. 3. Aprosthcuia. 



I. Sikt. Arge Schrank. 

 (= Hylotoma Thoms.) 



Medelstora och smärre steklar. De flesta arterna mörka 

 metallglänsande, några till större delen gula. Vingar i all- 

 mänhet fläckiga. Kroppen med ytterst kort och fin, glänsande 

 liärbeklädnad. 



Larverna något plattade med ofvan benen svagt utvid- 

 gade sidor. Fötterna äro till antalet 18, men stundom kan 



Entontol. Tidskr. Arg. 2g. H. 2 — j (igoSJ. 14 



