2l6 ENTÛMOLOGISK TIDSKRIFT IQOS. 



I. Sikt. Monoctenus Htg. 



Smärre, svarta arter. Munskölden är i spetsen urbräddad. 

 Skenbenens sporrar ej membranöst utvidgade. 



Arterna lefva på enbärsbusken. Larverna äro högst 

 ofullständipt kända. 



Artöfversikt. 



A. Benen blott med undantag af höfterna gula. i. M. subconstrictus . 



B. Benen med undantag af minst höfterna och större delen af låren gula. 



a. Skenbenens spetsar och fötterna mörkfärgade. 2. M. obsciiratus. 



b. Skenben och fötter gula. 3. .1/. juniperi. 



1. M. subconstrictus TllüMS. — Blott hanen känd. Fram- 

 ryggens sidoflikar och bakkroppens sidor gula. Lancettformiga 

 fältet kort hopsnördt. L. 7 mm. — Sm. 



2. M. obscur at2Ls Htg. — Antenner hos honan 16 — 17- 

 ledade, hos hanen 22-ledade. Bakkroppen svart med en blek- 

 grön fläck å hvardera sidan vid basen å buken. L. 5 — 6 mm. 

 — Sk. — Lppl. 



3. M. juniperi L. — Antenner hos honan i6-ledade, hos 

 hanen 20-ledade. Hos honan äro bakkroppens sidor ofta m. 

 1. m. gulgrönt tecknade. Lancettformiga fältet hos denna 

 och föreg. art långt hopsnördt. L. 5 — 6 mm. — N. och M. 

 Sverige. 



2. Sikt. Lophyriis Latr. 



Något större arter. Genom de hos hanen dubbelsidigt 

 kammade, hos honan sågade antennerna lätt skilda från 

 andra arter. Munskölden i regeln tvärhuggen. Hanarne äro 

 oftast mörkfärgade utan bjärta färger, honorna däremot brokiga. 



Artöfversikt, 



Hanar: 



A. Efterryggen gul. Antenner 32-ledade. i L. nemr>yum. 



B. Efterryggen svart. Antenner högst 25-ledade. 



I. Mellankroppens rygg tätt och groft punkterad. 



