220 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1908. 



Åkerns och ängens skadeinsekter synas ej hafva 

 åstadkommit några betydligare härjningar. Visserligen har 

 den s. k. gräsmasken (Characas gniDiinis LiN.) i nedra delen 

 af Torneådalen börjat visa sig i någon oroväckande grad, 

 enligt hvad fängelsedirektör Orstadius i Pajala inberättat, 

 hvarför det är mer än sannolikt, att man där har att vänta 

 härjning nästa år, synnerligast som man efter vanligheten ej 

 torde vidtaga några åtgärder till förekommandet af en sådan. 



Sådana skadeinsekter, som nästan hvarje år uppträda å 

 mindre områden, såsom t. ex. jordloppor, skinnarbaggar, sä- 

 desbroddflyet, betflugan, blåsfotingar (Thrips) m. fl., hafva nog 

 föranledt åtskilliga förfrågningar, men den skada, de åstad- 

 kommit, har ingenstädes varit af större betydenhet. 



De för Hallands och Skånes jordbrukare under vissa 

 tidsperioder så ytterst besvärliga ållonborrarna hafva ej heller 

 i år åstadkommit några härjningar — ja knappast synts till, 

 efter hvad man skriftligen meddelat. Huru länge detta lyck- 

 liga förhållande kommer att fortfara är omöjligt att säga, 

 men så mycket är dock tämligen visst, att de förr eller se- 

 nare skola återkomma. Måtte man då vara beredd på, att 

 kraftigt motarbeta deras förökning, så att de ej åter få taga 

 öfverhand, såsom fallet var för omkring tjugo år sedan. 



Skadeinsekterna i trädgården hafva som vanligt på 

 de flesta ställen varit till mer eller mindre förarargelse, isyn- 

 nerhet sådana, som tillhöra fruktträden. Här synes liksom 

 vid jordbruket förhållandet nästan vara, att ju mer omsorg, 

 som nedlägges på förbättringar samt användandet af ädlare 

 sorter, ju intensivare blifva angreppen af skadeinsekter. 

 Detta kan dock, åtminstone till en viss grad, förklaras däri- 

 genom, att odlaren under senare tiden fått en större känne- 

 dom om orsakerna till sin skörds förminskande eller sämre 

 beskaffenhet och börjar kunna skilja mellan skador, som or- 

 sakas genom frost, och sådana, som^ åstadkommas af insek- 

 ter, svampar m. m. Att växterna efter förädling, liksom 

 djuren, blifva ömtåligare och mer utsatta för insektangrepp 

 eller andra sjukdomar må dock ej kunna förnekas. 



Att börja med skadades knopparna å fruktträden af veck- 

 larelarver, bladloppor m. fl., blommorna af blomviflar, bla- 



