2 28 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1908. 



Ogräset, och uppkommen skorpa i ytan bröts, hvarefter jor- 

 den bättre genomluftades.>- 



Antagligen funnos många friska rötter kvar i jorden, 

 hvilka äfvensom delvis skadade plantor efter öfvergödslin- 

 gen fingo kraft att växa och skjuta starka sidoskott. Be- 

 handlingen torde vara efterföljansvärd. 



Äppleblomviveln (Antlionouiiis poinonii/i Lin.). I äpp- 

 leblommorna visa sig en mängd larver, men vanligen blott 

 en enda i hvarje blomma. Larven är tämligen smal, tjoc- 

 kast på midten, till färgen gråhvit. Mellan hudens tvärgå- 

 ende valkar lysa de bruna inälfvorna igenom. Buken är 

 gulaktig, hufvudet glänsande svart med en panntriangel och 

 i denna en liten fördjupning. På ryggen sitta sju knölar på 

 hvarje sida samt en större sådan på sista kroppsringen. Bröst- 

 fötterna ersättas af se.x rundade och borstbärande knölar. 



I en blomma, där en larv är tillfinnandes, blifva bladen 

 bruna och bilda liksom en huf, pistill och ståndare blifva äfven 

 bruna och dö bort. Larven förpuppas vanligen inuti blom- 

 man, och är puppan blekgul och gör lifliga rörelser med bak- 

 kroppen, om hon stores. 



Om denna insekt är skadlig eller icke, därom har man hyst 

 olika meningar. Det vanliga torde vara, att den anses som 

 skadlig, då den ibland kan förstöra en myckenhet äppleblom- 

 mor. En tysk vetenskapsman, som äfven sysslar med ska- 

 deinsekterna, har dock sökt framhålla dess nytta under stark 

 blomning, i det den gallrar ut en hop blommor, som, ifall 

 de fingo utvecklas, skulle bidraga till öfverproduktion och 

 trädets utmattning. Detta förhållande reglera dock träden 

 vanligen .själfva genom att fälla de fruktämnen, som de ej 

 skulle kunna bringa till utveckling. De år, då träden blomma 

 sparsamt, måste väl insektens närvaro vara mindre önskvärd. 



Tomicus aaüuinatus Gyll. är en barkborre, hvars säll- 

 synthet lämnat den hittills obeaktad som skadedjur. 



Från civilingeniör ARTHUR Liljedahl i Arbrå erhölls 

 i juli månad en skrifvelse rörande en skadeinsekt, som uppe- 

 höll sig pä tallar invid Simeå ångsåg i Hälsingland. Den 

 upptäcktes därigenom, att späda tallskott föllo till marken, 

 och då man med anledning häraf sökte under barken på trä- 



