FRÄN CENTRALANSTALTENS FÖR JORDBRUKSFÖRSÖK ENTOM. AFDELN. 229 



den, anträffades en mängd »små, svarta kryp,» hvilket gaf 

 anledning till, att sädana sändes till Anstalten för att under- 

 sökas. De befunnos vara ofvannämnda skalbagge, som 

 visserligen förut anträffats uti åtskilliga landskap i Sverige 

 men dock i enstaka exemplar och därför ansetts af ingen 

 betydelse för skogshushållningen, hvarför den ej ens omnäm- 

 nes i Holmgrens arbeten om skogsinsekter. 



Enligt JUDElcn o. NiTSCHE (Lehrbuch d. Forstinsekten- 

 kunde, 1895) skall arten vara utbredd öfver ett stort område, 

 nämligen från Lappland till Sicilien och från Spanien till 

 Kaukasus, utan att dock vara någonstädes allmän. 



Svärmningstiden skall infalla i Tyskland under maj må- 

 nad, i Sverige senare, hvarefter äcrcrläororningen försiggår. I 

 oktober utkläckas de fullbildade barkborrarna, som att börja 

 med äro mjuka och bleka till färgen, men denna mörknar, 

 allt eftersom skalet hårdnar, och blir brunsvart till sist. 



För att minska djurens antal och förekomma svårare 

 härjning, torde knappast kunna tänkas annat, än de angripna 

 trädens fällning och barkning pä hösten, ju tidigare dess 

 bättre, helst innan larverna förvandlats till puppor. Djuren 

 hålla mest till högre upp i träden, där barken är slät. 



Assistenten TULLGREN erhöll uppdrag att besöka plat- 

 sen för att undersöka skadans beskaffenhet och utbredning 

 samt för att om möjligt göra andra iakttagelser, hvarom å 

 annat ställe upplysningar komma att lämnas. 



Ringspinnaren (Malacosoi)ia iieitstria LiN.) uppträder 

 emellanåt på flera ställen inom Kristianstads län, där man dock 

 just ej bryr sig om att aflägsna de lätt synbara och åtkom- 

 liga larverna. Sjukdom, troligen orsakad af bakterier, har 

 emellertid gjort stor ödeläggelse bland larverna (C. Ekenstam). 



Apelspinnnialen (Yponoiiiciita nialincllus Zell.) kan 

 någon gång uppträda i sådan mängd, att alla aplar i en träd- 

 gård blifva kalätna, hvarpå jag en gång för flera år sedan 

 såg ett exempel i D. B. V:s trädgård i Visby. Några större 

 väfnader syntes • likväl ej till. — Professor Carpenter på- 

 står, att besprutningar med arsenikhaltiga ämnen ej verka en- 



