FRAN CENTRALANSTALTENS FÖR JORDBRUKSFÖRSÖK ENTOM. AKDELN. 235 



Morotflugan (Psila roscc F.). Från Svalöf erhölls ett 

 brefkort, ditsändt af C. A. ANDERSSON, Kilanda säteri, Alf- 

 ängen, innehållande meddelande om, att morotsorterna å 

 därvarande försöksfält efter sista gallringen angripits af mask, 

 med den påföljd, att bladen rodnat och vissnat. De rnndt 

 om försöksfältet ntsådda morötterna stodo 

 allmänt vackra »troligen i följd af att gall- 

 ringen af dessa skedde omkring 14 dagar 

 senare.» 



Fn sen gallring af rotfrukter är nog 

 af mången förordad, och de goda verknin- 

 garna däraf torde uppstå därigenom, att 

 skadedjuren ej äggbelägga alla plantorna, 

 samt att man då vid arbetet är i tillfälle 

 att skona de friska och borttaga de an- 

 gripna och gulnade. I vanliga fall torde 

 de plantor, som först uppkommit, uppsökas 

 af flugorna i och för äggläggning. Under 

 sådana förhållanden skulle det troligen vara bra, att så mo- 

 rotfrö i två repriser; den första så tidigt man kan och blott 

 å ett mindre åkerstycke och den andra senare. Pä det först- 

 nämnda torde då äggläggningen hufvudsakligen äga rum, 

 och därstädes borde gallringen sedan ske allt efter som plan- 

 torna gulna, eller och hela stycket djupplösas, innan larverna 

 blifva fullväxta. Uppgräfning och förstöring af de angripna 

 plantorna är dock det radikalaste medlet, då det ej synes 

 osannolikt, att larverna kunna lefva och tillväxa äfven i ned- 

 plöjda plantors rötter och sedermera 

 förpuppas i den omgifvande jorden. 

 En öfvergödsling med chilesalpeter 

 skulle nog vara till nytta, just då 

 plantorna kommit upp ur jordytan. 



Morotfiugan 

 (Psila rosa' Y ■). 



Pärongallniyggan (Cecldouiyia 

 pyyivora Ril.) har i år visat sig som 

 ett svårt skadedjur och på en del 

 ställen förstört nästan hvarenda pä- 

 ronkart. Meddelanden härom, ibland 



h 



Fig. 4. 



Päron^allmysTRan. 



åtföljda af prof, hafva ingått från (Cccidotvyia pyrivom Rii.. 



