FRAN CENTRALANSTALTENS FÖR JORDBRUKSFÖRSÖK ENTOM. AFDELN. 24 I 



blott 4 dm. långt och 2 cm. bredt, afsmalnade mot ändarna, 

 visade sig den 21 juli mellan kl. 12 och 2 på natten på 

 landsvägen i Korpilombolo kyrkoby 3,5 mil norr om polcir- 

 keln. Det hade närmare observerats af kronolänsman H. 

 Bäckström och kronojägaren A. Bergström, enligt upp- 

 gift af folkskolläraren A. Lindström i Korpilombolo. Tåget 

 hade en slingrande rörelse, men hastigheten var ringa. Lar- 

 verna voro 8 mm. långa, gråaktiga med något mörkare huf- 

 vud och tycktes öfverdragna med slem. Väderleken var 

 klar och sval, men hade varit regnig dagarna förut. 



Dylika företeelser voro här kända förut, och den om- 

 nämnda kronojägarens fader hade sett en sådan för 10 à 15 

 år sedan, som varit af betydligare storlek. Här skall befolk- 

 ningen tro, att om man med ett finger rifver sönder ett 

 sådant tåg, skulle med detta finger sedan kunna botas tand- 

 värk för all framtid. Finnarna benämna tåget »Lapakärm», 

 som öfversättes på svenska med plattorm. Äfven vid Pello 

 (Öfver-Torneå socken vid älfven af samma namn) har med- 

 delaren hört talas om sådant tåg. 



Vidare omnämnes, att tåget kom norrifrån, gick snedt 

 öfver landsvägen, och lämnade en tydlig fåra efter sig i san- 

 den. Då det petades sönder, drog det sig snart tillsammans 

 igen, och alla larverna vände hufvudet åt samma håll. Mar- 

 ken, hvarifrån tåget kom, består af odlade lindor, utan skog, 

 blott en mindre talldunge på omkring 100 meters afstånd 

 från observationsplatsen. På andra sidan om vägen vidta- 

 ger däremot omedelbart blandad barr- och löfskog. 



För att fästa uppmärksamheten på denna högst märk- 

 värdiga fluga och dess lefnadssätt intogs en mindre uppsats 

 därom, försedd med figurer, i Entomologisk Tidskrift och 

 Uppsatser i praktisk entomologi för år 1907 och trycktes däraf 

 tillräckligt med separat, som utsändes till personer i de trak- 

 ter, där härmasken senast observerats. Detta för att kunna 

 komma till större visshet rörande hvilken Sciara-art det kan 

 vara, som hos oss uppträder såsom härmask. 



Åtgärder till spridandet af kännedom om oxstynget 



och de skador, det åstadkommer m. m. I föregående berät- 

 telse omnämnes, att Svenska Garfveriidkareföreningen i en 

 skrifvelse vändt sig till jordbruksdepartementet med anhållan 



Entonwl. Tidskr. Arg. 2ç. H. 4 (iço8). 16 



