ASSISTENTEN A. TULLGRENS TJÄNSTERESOR I9O7. 247 



plommonkarten äfven i år angripen af plommonstekeln [Hoplo- 

 cantpa minuta CllR.), därjämte erhölls en fjäril, som kläckts 

 ur plommon. Äfven i Färlöf iakttogs den ofvannämnda Pc7it- 

 phigiis bunicliœ SCHR. 



Från Färlöf begaf assistenten sig den 27 juni till Hel- 

 mershus och Tomarp. Allonborrarna hade här under flyg- 

 tiden varit sparsamma samt säkerligen blifvit konsumerade af 

 stararna, som på försommaren varit ytterst allmänna. Af 

 öfriga skadeinsekter kunde konstateras pärongallmyggan ( Ceci- 

 domyia pyrivora RlL.), som syntes vara ytterst vanlig i päron- 

 karten vid Tomarp. I Helmershus trädgård anträffades en del 

 äpplesorter rätt starkt angripna af Eriophycs piri Py\GENS'r. 

 och Psylla mali SCHMDBG. 



Från Helmershus togs vägen till Spjutsbyggd och Långe- 

 måla i Bleking, dit ankomsten skedde den 29 juni. Till all lycka 

 hade löfskogsnunnan de senaste åren ej ökats sig i trakten. 

 Man hade blott sett till ett fåtal larver, och själf kunde assi- 

 stenten ej upptäcka en enda. Det synes alltså, som om ut- 

 rotningsarbetena skulle varit verkligt effektiva, och trakten för 

 den närmaste framtiden vara fredad för ytterligare härjningar. 

 På samma sätt förhöll det sig med insekten i Kalmartrakten 

 och vid Färjestaden, där den tycktes ha alldeles försvunnit. 



Krusbärsniätaren(.-J/^/v?.i'<^j" grossiilariata L.) är ett skade- 

 djur, som kanske h varje år i våra sydligare landskap anställer 

 mer eller mindre omfattande härjningar på krusbärs- och vin- 

 bärsbuskar, fast vi mera sällan få höra något därom. Då 

 till oss ingått meddelande om en dylik härjning vid Kastlösa 

 å södra Öland, fick assistenten i uppdrag, att under denna 

 sin tjänsteresa äfven besöka denna plats för att på ort och 

 ställe närmare studera skadedjuret. Besöket gjordes den 30 

 juni. Något mer än ett dussin vinbärs- och framförallt krus- 

 bärsbuskar hade angripits. Flera buskar voro alldeles kalätna, 

 och på dessa träffades vid tiden för besöket öfvervägande 

 puppor, hvilka i ofta stora klasar i en ytterst tunn väfnad 

 hängde längs de gröfre kvistarna. På en enda kvist kunde 

 man räkna ett 30 — 40-tal puppor. På ännu något löfvade 

 buskar sutto enstaka puppor inspunna under ett något krum- 

 böjdt blad. På ett körsbärsträd, h vars grenar något berörde 

 en angripen buske, hade en del blad skadats. 



