250 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1908. 



och under ett par brädslåar, på hvilka ett större bord hvilade, 

 hade larverna samlat sig i hundratal. En del hade t. o. m. 

 ätit sig in i det halfmurkna trävirket. På granen träffades de 

 allra flesta larverna krypande utanpå barken. Blott en och 

 annan höll till inuti densamma. För att om möjligt konsta- 

 tera arten, hemfördes en stor mängd larver, hvilka nedlades i 

 en större glasburk, tillika med barkstycken, som angripits af 

 barkborrar. 



Under de följande månaderna påträffades samma larv allmänt 



kring Stockholm, all- 

 tid på gran, men aldrig 

 i så stor mängd som 

 vid Bagarbo. Larverna 

 syntes ej på något vis 

 skada träden. Alltid 

 träffades de i gamla 

 af tomicider gnagda 

 gångar, och torde väl 

 därför deras egentliga 

 näring vara andra in- 

 sektlarver, såsom fal- 

 let ju är med t. ex. 

 Clcnis forinicarius. Af 

 de hemförda larverna 

 dog visserligen större 

 delen, men några för- 

 puppade siginutibark- 

 bitarna i början af 

 september. Först föl- 

 jande vår, den lO maj, 

 erhöllos fuUbildade 



Af Bracliyderes incanus angripet granskott. skalbaggar. Detvisade 



sig då, att larverna 

 tillhörde en i vårt land synnerligen allmän art. DasyUs coeru- 

 leiis D. G. 



4. Till Östergötland. På begäran af föreståndaren för 

 Adelsnäs trädgårdar fil. kand. C. G. Dahl beordrades assi- 

 stenten att besöka trädgårdarna, för att taga kännedom om 

 en del därstädes uppträdande skadeinsekter. Af dessa om- 

 nämnas här blott ett par. 



