254 ENIOMOI.OGISK TIDSKRIFT I908. 



slagit sig på äpple ;^ så att den »numera icke det minsta är 

 bunden vid rönnbären i sin förekomst». (Se Pomolog. års- 

 skrift, 1907, s. 83). Det färskaste beviset för, att malen på 

 det hela taget fortfarande skonar äpplena, då han har rikligt 

 med rönnbär att tillgå, hafva vi fått 1908. Enligt de många 

 meddelanden, som under detta rönnbärsår ingått från olika 

 trakter inom landet, är angreppet på äpplena äfven nu så 

 obetydligt, att det alldeles icke kan bli tal om någon härj- 

 ning. Hur förhållandet varit i Skåne vid samma tid, kan 

 jag tyvärr ej med säkerhet uppgifva, men har all anledning 

 antaga, att detta landskap i berörda hänseende just ej skiljer sig 

 trän andra delar af landet där äpplen odlas. I frågans nu-- 

 varande läge, må man förlåta mig, om alla uppgifter om 

 härjning af äpplen under rönnbärsår, som ej styrkas med an- 

 tagliga bevis, af mig tillsvidare lämnas åt sitt värde. 



Larverna torde möjligen kunna lefva i andra frukter än 

 rönnbär och äpplen, men ännu har det ej lyckats mig att 

 ertappa dem i bär af hägg, fläder, nyponbuskar eller hagtorn, 

 och jag tror knappast, att någon annan gjort det heller; men 

 i ett prof på slånbär från Helmershus hittades en larv, som 

 sannolikt var af en rönnbärsmal. Ur oxelbär hafva visser- 

 ligen utkommit larver, som bildat puppor, hvarifrån rönn- 

 bärsmalar blifvit utkläckta, men dessa anträffades ett år, då 

 rönnbären saknades, hvilket ju kan tyda på, att oxelbären, i 

 likhet med äpplena, äro en nödfallsföda' under larvstadiet. 

 Ett prof pä sädana bär undersöktes 1908, men däri träffades 

 ej några larver af rönnbärsmalen. O.xelbären voro då tämli- 

 gen sällsynta i Skärgården, där bären togos. I plommon från 

 Adelsnäs, sända af kandidat C. G. Dahl, funnos ingångshål 

 och fjärillarver, som mycket liknade rönnbärsmalens, men 

 voro något större. En larv hade omgifvit sig med blott en 

 h vit och tät hylsa, helt olik den, som rönnbärsmalens larv så 

 konstrikt förfärdigar. Denna hylsa blef tyvärr skadad, hvar- 

 efter larven ej spann sig någon ny, utan dog. De öfriga 

 skadade plommonens larver blefvo äfven döda utan att ge- 

 nomgå någon förvandling till puppor. Att få fjärilar frän 

 denna sorts frukt erbjuder stora svårigheter, medan den van- 

 ligen möglar och ruttnar, innan larverna äro färdiga att lämna 

 densamma. Jag har som synes likväl all anledning antaga, 

 att larverna i plommonen vid Adelsnäs härstammade från 



