OM RÖNNBÄRSMALEN. 259 



icke utan nödig kritik, om det ej skall verka emot sin be- 

 stämmelse. Svaren måste vara långt flera och grunda sig 

 på någon kännedom om skadedjurets lefnadssätt samt lämna 

 upplysningar om platsens läge, dess närmaste omgifningar, om 

 rönnbären varit talrika året före härjningen och, om så ske 

 kan. tiden för fruktsättningen etc. 



Hvad målens utbredning inom landet beträffar, skulle 

 kännedomen därom kunna bli tämligen fullständig, om svaren 

 blefve långt flera. I den föreliggande redogörelsen söker man 

 förgäfves efter upplysningar frän Gottland och Blekinge, frän 

 Kristianstads län finner man blott tre svar, från hvartdera af 

 Kronobergs, Västmanlands, Kopparbergs och Gäfleborgs län 4, 

 från Jönköpings och Örebro län 5 o. s. v. Dessa svar gifva 

 alltså en högst ofullständig bild af skadedjurets utbredning 

 inom mänga delar af landet och visa prof på en nästan oför- 

 svarlig likgiltighet hos den allmänhet, för hvars skull frågorna 

 utfärdats. Hvad man med anledning häraf kan mest förvånas 

 öfver, blir dock den omständigheten, att ej alla de personer, 

 som äro anställda som undervisare i trädgårdsskötsel och resa 

 omkring i länen för detta ändamål, vinnlagt sig om att 

 lämna utförliga meddelanden rörande en för fruktodlingen så 

 viktig sak, som härjningar å frukten måste vara. 



Vid genomläsningen af cirkuläret finner man, att t. ex. 

 äpplesorten ribston på de flesta af de uppgifna platserna gått 

 fri för angrepp, ty blott från fem ställen uppgifves särskildt, 

 att den varit skadad; men i flera uppgifter sägs, att »alla» 

 sorter angripits. Om ribston är med bland dessa eller ej, får 

 man således ej veta, fastän så må synas troligt. Hur förhål- 

 landet kan vara på de många platser, hvarifrån ingen uppgift 

 lämnats, därom sväfvar man ju alldeles i okunnighet. 



Såsom ett ytterligare bevis på att sorterna ej kunna 

 hafva stort inflytande genom att vara mer eller mindre be- 

 gärliga vid en härjning, må anföras, hvad en förståndig och 

 reflekterande man meddelar rörande denna fråga. F. d. folk- 

 skolläraren E. G. SöRBERG i S:t Anna i Östergötland, som 

 i trettio år lämnat uppgifter till metereologiska byrån angå- 

 ende tiden för trädens blomning m. m., säger nämligen i bref 

 till mig, »att de tidigt blommande sorterna såsom oranie, 

 säfstaholm och hvit astrakan svårast hemsöktes, och de mer 

 senblommande jämförelsevis mindre, emedan äggläggningen 



