264 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1908. 



R. förordat och som professor Lampa nu äfven påbörjat här 

 i Sverige». Vid genomläsning af mina skrifter i ämnet är det 

 lätt att se, att äfven jag förordat ifrågavarande försök, dock 

 i mindre skala, utan att tyvärr veta mer om fjärilns flygför- 

 måga, än att den synes mig vara jämförelsevis god. 



Att på metern utröna hur långt en liten fjäril kan flyga,, 

 är mer än jag vågat grubbla öfver, och måste jag kanske 

 tillsvidare öfverlämna detta åt en icke entomolog, som kan- 

 vara mer praktiskt anlagd. Kanske han skulle kunna hitta 

 på något sätt att märka en fjäril och sedan leta rätt på ho- 

 nom bland rönnkronorna. Skulle detta verkligen lyckas ho- 

 nom, komme han ändock att veta fasligt litet om hur långt 

 fjäriln kan flyga. Ville man uppskjuta s. k. fångstförsök ända 

 tills nämnda önskemål blefve vunnet, tror jag man skulle fä 

 vänta åtminstone så länge, att klagomål öfver att ingenting 

 göres mot malen blefve berättigade. Emellertid kunde ett 

 sådant inlägg i förtid af en vida känd trädgårdsman lätt 

 hafva lagt svåra hinder i vägen, för att fä de af mig till- 

 ämnade försöken utförda, men detta antar jag ej var hans- 

 mening. 



Lika kinkigt blir det nog att nöjaktigt besvara ett par 

 andra frågor, nämligen dessa: »Hur lång kan man väl anse 

 en sådan fjärils lifstid vara, och hur lång tid däraf kan man 

 antaga, att fjäriln kan lägga ägg?» Har man något sysslat 

 med fjärilar och deras uppfödande, bör det väl synas alldeles- 

 gifvet, att det torde bli nästan omöjligt, att ute i det fria följa 

 en individ från vaggan till grafven — under fångenskapen 

 blir utslaget mindre pålitligt — hvarför man måste härvid- 

 lag åtnöjas med sannolikhetsberäkningar rörande lifslängden. 

 Att den ena individen kan, såväl ute som i bur, lefva 

 jämförelsevis betydligt längre än en annan, oaktadt det, 

 mänskligt att se, sker under lika förhållanden, är nog en känd 

 sak, men orsaken därtill blir ju svårt att med säkerhet upp- 

 gifva. Denna fråga må väl kunna anses af mindre betydelse,. 

 dä fjärilarna träftas ute under närmare tvä månaders tid. 

 Hvad frågans senare del beträffar erfordras just ingen stor slut- 

 ledningskonst för dess besvarande, ty en fjärilhona kan efter 

 fullbordad parning aflägga äggen inom en ganska kort tid,, 

 såvida ej ett eller annat hinder skulle störande mellankomma, 

 då sedan fortsättning följer tills äggförrådet är slut. Att ägg- 



