1)8' EXTOMOLOGISK TIDSKRIFT I909. 



Ehuru karbolineum sålunda visade sig som ett kraftigt 

 gift för växterna, dröjde det emellertid ej länge, förr än på 

 nytt röster höjdes för användandet af detta medel i träd- 

 gårdsodlingens tjänst, men nu i ett helt annat syfte. Tanken 

 på karbolineets antiseptiska egenskaper hade föranledt någon 

 trädgårdsman att använda det för sårskador af hvarjehanda 

 slag på trädens stam och grenar. Metoden visade sig vara 

 god, och därmed började karbolineum ånyo komma i bruk. 

 Den ene efter den andre proberade medlet än för ett, än för 

 ett annat. Småningom började man spruta öfver hela träd på 

 vintrarna, och en vacker dag började man t. o. m. med kar- 

 bolineum bespruta löfvade träd och buskar. På en otroligt 

 kort tid spred sig ryktet om karbolineums underbara egen- 

 skaper, ej blott öfver metodens hemland Tyskland utan långt 

 utanför dess gränser. Det betecknades såsom ett sannskyl- 

 digt »universalmedel» mot insektangrepp, svampparasiter, ja, 

 öfver hufvud alla sjukdomar, som behäfta trädgårdens träd 

 och buskar. Och ej nog därmed! Karbolineum var för 

 växterna rent af ett lifselexir. Träd, som af ålder eller andra 

 orsaker sågo tynande ut, fingo efter behandling med karbo- 

 lineum ett friskt och blomstrande utseende, påstod man. 

 Korteligen, karbolineum kunde åstadkomma underverk i träd- 

 gärdsodlingens tjänst. 



För blott fyra ä fem år sedan stod det nya »universal- 

 medlet» på höjden af sitt rykte i det Tyska riket. Lyckligt 

 nog fanns det emellertid bland de tyska trädgårdsodlarna ocli, 

 de dem närstående vetenskapsmännen skarpsynt folk, som 

 genomskådade det oerhörda geschäftsmakeriet och puffandet 

 för medlet och som tydligt sågo såväl det verkligt goda som 

 de stundom obotliga skador, ett oförståndigt bruk af karboli- 

 neum kunde åstadkomma. Experiment i större och mindie 

 skala började anställas för utrönandet af medlets verkliga 

 värde. Dessa ha under de sistförflutna åren med all ifver 

 fortsatts ej blott af enskilda utan äfven vid ett flertal veten- 

 skapliga institutioner. Därvid har med all önskvärd tydlig- 

 het framgått, att karbolineum är ett medel i trädgårdsodlin- 

 gens tjänst, som gifvet har en lång framtid för sig, men att 

 man f. n. ännu befinner sig på experimentets första stadium. 

 En lång tid skall säkerligen förgå, innan vi fullt lärt känna^ 

 hur och när vi skola använda det, samt hur de olika 



