ADLERZ: NYA IAKTTAGELSER ÖFVER AMMOPHILA CAMPESTRIS. 167 



Stannande för att sticka det. Under dessa irrfärder aflägsnade 

 han sig ibland ända till lO meter från hälan för att åter och 

 äter bära fram sin börda till dess närhet, utan att det dock 

 föll honom in att ån}-o öppna hålan och släpa ner larven. 

 På detta sätt fortsatte han i mer än två timmar och i alla 

 händelser längre än jag hade tålamod att öfvervaka honom. 

 Det såg emellertid ut som om han blifvit förvirrad öfver att 

 se sig i besittning af ett så lättfånget byte. Kanske dref in- 

 stinkten honom att, innan bytet nedbärs, underkasta sig de 

 mödor, med hvilka jakten och den ofta långa transporten af 

 bytet från jaktmarkerna i vanliga fall äro förknippade. 



7. En cainpcstris öppnade sin håla utan att medföra ny 

 foderlarv, gick ned för att inspektera och kom åter upp om 

 en stund samt började stänga. Hålan uppgräfdes nu på van- 

 ligt sätt från sidan, så att ingångsröret lämnades oskadadt 

 och blott en liten öppning gjordes på larvkammarens sido- 

 väsrg. I larvkammaren fanns blott en mätarlarv, som bar 

 stekelns '2.^^, som vanligt fästadt på en af de mellersta le- 

 derna. Liksom n:r i härofvan hade stekeln således blott öpp- 

 nat för att se efter om ägget ännu var kläckt. Larven med 

 ägget lades vid ingången, och hålan återställdes. Stekeln vå- 

 gade sig åter fram, grep larven och kastade bort den i en 

 häftig fîyktsvang, hvarefter han fortsatte stängningen af den 

 nu tomma hålan. Man skulle kunna förmoda, att stekeln, med 

 friskt minne af att ägget ännu ej var kläckt, ansåg ny foder- 

 larv för tillfället obehöflig. Men å andra sidan ser man ofta 

 2 eller 3 foderlarver i campestrisceller, där ägget ännu ej 

 kläckts. 



8. En canipcstris hade nyss inburit en foderlarv och 

 delvis åter stängt sin håla, då han bortskrämdes och dröjde 

 länge borta. Under tiden öppnades larvkammaren från sidan. 

 Den innehöll stekelns nära fullvuxna larv, tre friska, bruna 

 mätarlarver och en halfäten dylik. Stekelns egen larv lades 

 vid ingången, och hålan återställdes. Vid sin återkomst med- 

 förde stekeln en grön mätarlarv, som han lade ett stycke 

 från hålan, hvarefter han begaf .sig fram för att i vanlig ord- 

 ning efter återkomsten från jakten öppna ingången. Såsom 

 nyss nämndes, .hade han emellertid blifvit bortskrämd strax 

 i början af stängningen, så att han nu fann ingången vid- 



