1 68 ENTO.MOLOGISK TIDSKRIFT IÇOg. 



Öppen. Detta var något för stekeln så främmande, att det 

 alldeles förvirrade honom. I en håla, som redan på förhand 

 stod öppen, tillät honom ej hans instinkt att nedbära en 

 foderlarv. Först måste den stängas, och åt denna föga än- 

 damålsenliga sysselsättning hängaf sig stekeln nu att börja 

 med. Sedan detta hnder för foderlarvens nedsläpande så- 

 lunda blifvit undanröjdt, skulle han naturligtvis åter öppna, 

 men upptäckte i detsamma sin egen larv ligga vid ingången. 

 Han grep den och vände den några gånger, under det han 

 stack den, kastade därefter bort den i en häftig flyktsväng 

 samt hämtade sedan den gröna foderlarven, som lades vid 

 ingången. Nu öppnades den nyss stängda mynningen, lar- 

 ven släpades ner, och stekeln började åter stänga. Sedan 

 han nedfört några jordklumpar, lades en af de ur samma 

 larvkammare förut uppgräfda bruna mätarlarverna vid in- 

 gången. Då stekeln fick se den, stack han den, tog åter 

 bort de nedförda jordklumparna och släpade ner larven. 

 Under tiden lades den andra bruna mätarlarven vid ingången. 

 Då stekeln kom upp, stack han äfven denna larv, gjorde ett 

 kortvarigt besök nere i hålan, hvarefter han drog ner larven. 

 På samma sätt förfor han med den 3:dje bruna mätarlarven. 

 Innan han denna gäng kommit upp, lades vid ingången ännu 

 en brun mätarlarv, som nyss tagits från en annan canipcstvis 

 i närheten. Nu måtte emellertid stekeln tyckt sig få för 

 mycket af det goda, ty visserligen grep han och stack äfven 

 denna sista larv, men kastade bort den i en flyktsväng, hvar- 

 efter han stängde ingången och flög bort. Då larvkammaren 

 sedan undersöktes, visade det sig, att stekeln ej lagt ägg på 

 den gröna larven, som nedbärs i den förut tomma cellen, 

 och ej heller pa någon af de senare nedburna. Han hade 

 således ej gifvit akt på att hans egen larv tagits bort. Denna 

 stekel visade under de främmande omständigheterna en bland- 

 ning af instinktmässiga, ändamälsvidriga och förståndsmässigä, 

 ändamålsenliga handlingar, en föröfrigt ofta återkommande 

 typ icke blott bland steklar. 



9. En campcstyis släpade ner en hemförd foderlarv och 

 kom åter upp. Innan han ens hunnit börja stängningen, 

 öppnades larvkammaren frän sidan, hvarunder stekeln, som 

 var ovanligt föga skygg, upprepade gånger gick ner genom 



