170 EXTOxMOLOGlSK TIDSKRIFT 1 909. 



ligen främmande yttre förhållanden förmår nästan fullständigt 

 frigöra sig från instinktens missvisande ledning och i stället 

 ändamålsenligt lämpa sitt handlingssätt efter för handen va- 

 rande omständigheter. Han" erinrar i behandlingen af sin egen 

 larv om den i ■>->LcfnadsfôrJiàllande}i och instinkter' omnämnda 

 A. campestris (n:r 44), som, sedan hans håla blifvit fullstän- 

 digt förstörd, gräfde en ny och i den bar ner sin larv^ (Se 

 vidare om denna stekel n:r 16 härnedan). 



10. En canipcstris öppnade sin håla utan att medföra 

 foderlarv, gick ner däri och kom åter upp för att stänga. 

 Då larvkammaren öppnades från sidan, befanns den blott 

 innehålla stekelns halfvuxna larv, som förtärt allt sitt foder, 

 h varför stekeln vid denna inspektion måste ha blifvit öfver- 

 tygad, att mera sådant var af nöden. Larven lades vid in- 

 gången, och larvkammaren återställdes. Stekeln kom åter 

 och fortsatte stängningen, men upptäckte därunder sin larv, 

 stack honom, bar bort honom några meter, stack honom ånyo 

 samt lät honom sedan ligga. Därefter vände han åter hem 

 för att afsluta stängningen och flög sedan bort. Den öfver- 

 gifna larven erbjöds åt flera andra steklar af samma slag, 

 dels åt sådana som höUo pä att gräfva håla, dels åt andra i 

 utbyte mot en nyss hemförd och vid hålan lagd mätarlarv. 

 Alla stucko honom och buro bort honom ett stycke för att 

 skaffa honom ur vägen, men ingen ville taga vara på honom 

 ens till foderlarv, hvilket däremot den under n:r 3 omtalade 

 stekeln gjorde med annan erbjuden campestris-larv och n:r 

 14 med sin egen. 



11. En rcrw/c^^Z/vjT inspekterade sin håla. Sedan han bör- 

 jat stänga den, erbjöds han en foderlarv, tagen från en af 

 hans grannar. Han stack den några gånger, under det han 

 på samma gång bar bort den omkr. i m. frän hålan. Därpå 

 vände han åter, tog bort det redan inlagda stängningsmate- 

 rialet, bar ner larven, stängde och flög bort. Omkring 15 

 minuter därefter återkom han med en ny foderlarv, hvarefter 

 han begaf sig på ny jakt. Denna gång dröjde han borta 

 omkring 20 minuter och medförde vid återkomsten ännu en 

 mätarlarv, h varpå han ån)^o flög bort till sin jaktmark i det 

 närbelägna skogsbrynet. Under hans frånvaro undersöktes 

 larvkammaren. Den innehöll stekelns nära fullvuxna larv, 



