184 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQOQ. 



tennerna äro något litet hoptryckta, hvarför formen af an- 

 tennlederna ter sig ej alldeles lika, om dessa betraktas från 

 ena eller andra sidan. ^ — Ryggsköldens sidokölar (cnstce 

 laterales), som vid skuldrorna äro vinkligt böjda, fortsätta från 

 pronoti främre rand ända ut till spetsen af processus pronoti 

 och markera gränsen mellan ryggsköldens dorsala och laterala 

 del; ett stycke bakom täckvingen utsänder crista lateralis en 

 gren snedt nedåt och bakåt till undre randen af proc. pronoti; 

 på detta sätt afdelas det laterala partiet af proc. pronoti i 

 tvenne smala fält, af hvilka det främre, som ligger omedel- 

 bart öfver och bakom täckvingen, må benämnas area lateralis 

 anterior, det bakre, som fortsätter ända till spetsen af proc. 

 pronoti, area lateralis posterior (a, p figg. I — IV). — De 

 ytterst rudimentära elytra äro delvis dolda under ryggskölden. 

 Den obetäckta, utifrån synliga delen af täckvingen är verti- 

 kalt ställd och presenterar sig som ett ovalt till lancettformigt 

 fjäll, inpassadt uti den öfre inskärningen i bakre randen af 

 pronoti sidolob; den af ryggskölden dolda delen ligger hori- 

 sontalt och täcker delvis djurets rygg. Vingribbornas hufvud- 

 stammar äro få. Af dessa urskiljer man en kraftig stam, som 

 markerar gränsen mellan vingens dorsala och laterala partier, 

 och benämner jag densamma vena ulnaris fv.u.ügg. 4 — 6^ 

 tafl. 2): innanför denna observerar man en annan stark ving- 

 ribba, som torde motsvara fena di7ndens (v. d. figg. 4 — 6, 

 tafl. 2). Dessa båda vingribbor, som uppspringa nära intill 

 hvarandra, börja redan vid vingroten starkt divergera för att 

 sedan mot vingens spets åter konvergera. I den laterala, 

 utifrån synliga delen af vingen, kan man endast iakttaga en, 

 ofta otydligt markerad, stam, som benämnes vena radialis 

 (v. r. figg. 4—6 tafl. 2). Vingfältet mellan vena dividens och 

 inre vingkanten (area axillaris) är vid vingroten mycket starkt 

 utvidgadt, bildande en bred, tunglik flik (a. ax. figg. 4 — 6, 

 tafl. 2). Fältet mellan v. dividens och v. ulnaris (area ulnaris) 

 når en högst betydlig bredd strax utom vingroten, saknar på 

 detta ställe anastomoserande vingribbor och bildar här en 

 tunn, genomskinlig, blåslikt utsvälld hinna (a. u. figg. 4—6, 

 tafl. 2\ 



^ Då i den följande artbeskrifningen antennledernas form omtalas, 

 aro dessa alltid sedda från den något tunnare sidan. 



