240 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ09. 



Vid många tillfällen, troligen ärligen, inkomma med ärt- 

 laster tusetals ärtsmygar i landet, men det har ännu ej sports, 

 att de fortplantat sig, hvarför vi nog ha det kalla klimatet 

 i synnerhet vårtiden att tacka. 



2. Bönsniygan. (Br. riifi manus BoHEM.). 



Skall enligt Ormerod vara densamma som granarius L. 

 hos Curtis och många andra författare. Liknar mycket före- 

 sående hvad storleken beträffar, men är bakåt bredare. Hela 

 frambenen och de fyra innersta antennlederna gulröda. Helt 

 nära midtsömmen hafva skalvingarna på hvarje sida ett mör- 

 kare längsstreck, som är afbrutet af bleka, fyrkantiga fläckar. 

 .Skalvingarna hafva dessutom tvärrader, af mer otydliga, bleka 

 fläckar. Yttersta bakkroppsringen har på den grå öfversidan 

 blott små antydningar till de svarta fläckarna hos föregående art. 



Larven är hos båda dessa arter tvärskrynklig, hvitgul- 

 aktig och saknar fötter. 



Dess lefnadssätt är ungefärligen lika med föregåendes, 

 men bönsmygen håller sig hos oss till hästbönor, och träffar 

 man i dessa tämligen små bönor vanligen blott en individ i 

 hvarje. 



Arten härstammar från södra Europa, Syrien, Egypten 

 och för öfrigt hela Nordafrika. Han synes ej vara så ömtålig 

 för klimatiska förhållanden och har acklimatiserats i England. 

 Till Nordamerikas Förenta Stater kommer den ofta nog med 

 importerade bönor, men synes ej hafva där blifvit så hemma- 

 stadd som ärtsmygen. Han företrädes där af en annan art, 

 Br. obtcctiis SA^'. Af denna kunna flera individer anträffas i 

 samma böna. 



Att bönsmygan har lätt att vänja sig äfven vid kallare 

 klimat hafva vi exempel på äfven hos oss. På i88o-talet in- 

 köptes från Danmark till Charlottsberg nära Kristianstad ett 

 mindre parti hästbönor, som voro behäftade med bönsmygar. 

 Bönorna utsåddes under en tid årligen, och smygarna fortplan- 

 tade sig i flera generationer på platsen. Sedermera erhöllos 

 genom konservator Muchardt i Helsingborg dylika skalbag- 

 gar, som fortplantat sig i Broby, i norra delen af Kristian- 

 stads län. Det synes häraf, som om man hade mer att frukta 

 sS denna smyg än af föregående art, ifall hästbönor skulle 



