lampa: frän centralanst:s för jordbruksförsök entom. afd. 241 



komma mer i bruk och blefve spridda som utsäde. Då 

 dessa bönor just ej odlas i större myckenhet af våra jord- 

 brukare utan blott i mindre skala, borde det bli lättare att 

 döda skadedjuren så snart deras närvaro någonstädes märkes. 



3. Vialsniygen 'Br. atoiiiariiis LiN. ~ - graiiarius LiN. 

 GVLL.). 



Mycket mindre än föregående, blott 3,5 mm. lång, svart, 

 framryggen är baktill i sidokanterna något urringad samt har 

 två små punkter på sidorna och en fläck vid midten af bak- 

 kanten gråhvita. Sprötens fyra innersta leder och frambenen 

 rödgula, sista bakkroppsleden ofvan grå, ibland med två 

 svarta punkter. 



Arten är rätt allmän i Skandinavien och Finland, men 

 några härjningar af larverna synas ej förekomma. Viflarna 

 utvecklas inuti skidorna af flera slags ärtväxter, såsom Oro- 

 bus tuberosus. Lathy rus, fVr/« .yr///^/// (TasCHENB.) samt bond- 

 bönor (Vida faba), hvilket senare jag aldrig haft tillfälle att 

 observera. De utkläckas redan i september, men öfvervintra 

 ej i smärre frön. utan tillbringa den kalla årstiden i så fall 

 på andra gömställen. 



Gigelsniygen (Br. loti Payk.) är mindre och sälls^aitare 

 än föregående men har nästan samma utbredning. 



Ryggskölden på sidorna baktill ej urringad. Sprötens 

 bas och frambenen rödgula. 



Enligt namnet skall denna art vistas i Lotus coniiculalus 

 och har troligen blott ringa betydelse som skadedjur. 



Med åtskilliga frön inkomma emellanåt flera andra Bru- 

 r/z^j^-arter, men de hafva, dess bättre,, ännu ej fortplantat sig 

 i Sverige. 



Entomol. Tidskr. Arg. jo. H. j — 4 (içoçj. 16 



