244 ENTO.MOLOGISK. TlDSKRIFl' igog. 



clem de genom barkgnagning ofta alldeles förstöra. Med 

 /^/'ssûi/i's -Rvtevn^ är förhållandet omvändt, i det att larverna 

 genom att gnaga gångar under den friska barken äro till stor 

 skada. Blott i få fall har det konstaterats, att de fullbildade 

 djuren åstadkommit någon nämnvärd sådan. Beträffande 

 J'/sso(ù's-avtenia vill det dock synas, som skulle äfven de till 

 sin förekomst vara något sekundära, i det att de ofta före- 

 draga sådana bestånd, som af en eller annan anledning för- 

 svagats, t. ex. bestånd i närheten af ett af eld härjadt om- 

 råde, af rök från fabriksdistrikt påverkade sådana, af kräfta 

 angripna träd o. s. v. 



Af Pissodcs-avtevns. är det blott tvenne, som inom vårt 

 land gjort sig kända som skadedjur. Dessa äro de med syn- 

 nerligen olämpliga namn betecknade s. k. större kottvifveln. 

 7^. //>// L., och den s. k. mindre kottvifveln J\ notatus 

 Fabr. De svenska namnen synas mig högeligen olämpliga, 

 dä dessa arter ej på minsta sätt ha något med kottarna att 

 skafta. Påståendet, att /'. iiotatiis FaPjK. understundom skulle 

 utveckla sig i barrträdens kottar, grundar sig nämligen på en 

 förväxling med en annan art, och h vad /'. phii L. beträffar, 

 har det aldrig blifvit påvisadt, att den angriper kottarna. 

 Detta är däremot fallet med en tredje art, P. ralidirostris 

 Gylt.., som nu äfven af oss måste inregistreras som skade- 

 görare. Föreliggande uppsats behandlar denna art liksom ock 

 en del i utlandet vunna resultat beträftande de öfriga arternas 

 fortplantningsbiologi. Inom vårt land har ju tyvärr aldr-ig det 

 forstentomologiska studiet på allvar varit upptaget, hvarom 

 bland annat vittna de ytterligt få meddelanden inom hit- 

 hörande frågor, som vare sig i original eller i form af litte- 

 raturreferat inflyta i vår inhemska litteratur. Jag har därför 

 ansett en redogörelse för såväl detta nykonstaterade skade- 

 djur som för de öfriga Pissodcs--à.x\.ç.xw2i vara af intresse. Vis- 

 serligen ha med den nykonstaterade P. vaPidirostris GvLL. 

 blott trenne arter inom vårt land uppträdt som skadedjur, 

 men då fullständigare undersökningar af landets forstinsekter 

 föreligga, skall det helt säkert visa sig, att de öfriga arterna 

 äfven hos oss liksom i utlandet äro skadegörare. 



Beträffande Pissodcs-z.xK.c.xwÅ.?, biologi rådde länge olika 

 meningar, och de mest motstridiga uppgifter förefunnos uti 



