ERIC mjöberg: om vara skadliga pissodes-arter. 247 



Aggen afläggas pä barrträdens bark, och de framkläckta lar- 

 verna äta sig in ända till Splinten och bilda slingrande gångar, 

 som blifva allt bredare och bredare för att sluta uti de delvis 

 i Splinten insänkta, af afgnagdt material bildade puppkam- 

 rarna. Stundom händer det, att flera ägg afläggas på samma 

 ställe, hvilket har till följd, att larvgångarna få strälformig 

 anordning och då rätt mycket påminna om en del tomiciders 

 fratfigurer. De kunna dock med lätthet skiljas från dessa 

 genom de i bredd tilltagande gångarna. 



Afven skadans art är för de olika arterna tämligen lik- 

 formig. Till följd af den ständiga saftflytningen antaga träden 

 vid allvarligare angrepp ett sjukligt utseende, barren gulna 

 på vissa grenar eller kvistar o. s. v. 



Larverna äro af den för viflarna vanliga typen, alltså 

 fotlösa, till färgen gulhvita, krumböjda med brunt hufvud. 

 Pupporna äro likaledes hvita, på öfversidan försedda med 

 små, på upphöjningar sittande rödaktiga tornar eller borst, 

 som på bakkroppen äro" anordnade i dubbelrader. 



Systciuatisk 'àfi>crsikt af de st'ciiska Pissodcs-aytcma. 



A. Halssköldens bakhörn spetsiga eller trubbiga, ej afrundade; 

 skalvingar med gråa och gula fjäll, som bakom midten 

 förtätas till ett tvärband, framom midten till en tvärfläck. 



1. Halssköldens bakhörn spetsvinkliga, framkanten tydligt 

 på båda sidor om midten inbuktad. Skalvingarnas 

 strior först långt bakom midten med gropformiga punk- 

 ter. I. P. notatus B\\BR. 



2. Halssköldens bakhörn rätvinkliga, framkanten otydligt 

 inbuktad, skalvingarnas strior frän basen till spetsen 

 med tämligen ensartad punktur. 



a. Skalvingarnas strior med tämligen små punkter, 



2. P. validiyostris GVLL. 



b. Skalvingarnas strior med stora, 4-kantiga, gropfor- 

 miga punkter. 



\ Halskölden baktill ej hopdragen. 



3. P. pini L. 



