200 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT T909. 



4. Pissodes Gyllenhalii GvLL. 



Denna som det tycks mycket sällsynta art är inom lan- 

 det påvisad på flera ställen såsom i Småland, Västergötland, 

 Bohuslän, Uppland, Värmland, Hälsingland och Lappland, 

 I utlandet har den ännu ej låtit tala om sig och har i intet 

 kändt fall uppträdt härjande. Föröfrigt är den den enda 

 af våra sex inhemska arter, som till sin biologi är fullkomligt 

 obekant. 



Den utbildade skalbaggen 

 är mörkfärgad med den ryn- 

 kigt punkterade halsskölden 

 bakåt något hopdragen, hvar- 

 igenom dess bas blir märk- 

 bart smalare än basen af skal- 

 vingarna; dessa äro ganska 

 djupt punkterade, punkterna 

 i midten djupare, med tvenne 

 af fjäll bildade tvärband, af 

 hvilka det bakre, som är be- 

 äget ungefär i midten, är 



r- o /v j ,- 7/ 7 r-r- ' -r-n 1-ipplöst uti fläckar. Artcu 

 Fig 8. Pissodes UylloiJiahi KjWA.. Iill „ . .. „ . ., 



höger en förstorad bild af hufvudet star 1 ofngt nära F. pini L., 

 (efter Ratzeburg). j^gn skiljes därifrån, förutom 



genom de nämnda karaktärerna, att snytet och fotlederna 

 äro enfäruadt svarta. 



5. Pissodes harcyniae Hrk.st. 



Denna art är i motsats till de föregående strängt bunden 

 till granen. Inom Sverige har den blifvit anträffad uti Skåne 

 och Småland, vid Göteborg och Stockholm samt i Dalarne. 

 Som skadedjur synes den hittills vara alldeles obeaktad. 

 Annorlunda förhåller det sig i utlandet, ty där har den på 

 flera ställen och vid upprepade tillfällen gjort sig känd som 

 ett svårt skadedjur. Skalbaggarna synas öfvervägande hälla 



