u šugarskoj dulibi. 



Prilog k poznavanju flore Velebita. 



Napisao Ljudevit Rossi. 



I. dio. 



Medju predijele Velebita, koji su u botaničkom pogledu do- 

 sele skroz sasvim nepoznati bili, spada takodjer i onaj dio iz- 

 medju Karlobaga i dalmatinske medje. To je najdivljiji, naj- 

 zapušteniji i najsterilniji kraj primorskog Velebita. Bliže mora 

 jest goli golcati krš, pun klisura, pećina, kukova, duliba, korita, 

 uvala, vrtača, bez ikakve tekućice, s malo vrelaca i nekoliko 

 nakapnica, dočim su istočni viši krajevi obrašteni bukovom 

 šumom, gdje ćeš naći i po koju snježna ču. Na oskudici vode trpi 

 gorko tamošnji narod a po gotovo blago. Znatnija obitava- 

 lišta u ovom predjelu jesu Lukovoi Šugarje. 



Sjevero istočno Lukova po prilici 8 km. udaljen jest 

 lugarski stan u Šugarskoj Dulibi, gdje smo se zadrža- 

 vali od 9. do 24. srpnja 1909., da proučimo tamošnju okolicu 

 u bilinskom pogledu. i* ] 



U koliko nam je poznato, pohodili su djelomice ovaj kraj 

 i to : Dragutin Hirc^ u travnju 1886., ali nam ne napominje 

 nikakvu bilinu već samo puževe iz Lukova Zugarja, zatim 

 dr. Degen'^ u društvu dra. Lengyela i A. Smoquine, 1907. i 1908., 

 Janchen^ 1907- i napokon Dr. Kümmerle 1909. 



1 Dragutin Hire : Malacologische Mittheilungen. Verh. d. zool. 

 bot. Ges. Wien XXXVI. 1886. p. 387—389. 



- Dr. Degen Arpäd ; Lesquerella velebitica n. sp. Magy. bot. 

 Lapok. Budapest. VIII. 1909 p. 3 — 24. 



^ E. Janchen : Eine botanische Reise in die Dinarischen Alpen 

 und den Velebit. Mittheil. d. natur. Ver. an der Univ. Wien. VI. 1908. 

 p. 69—97. 



