35 



izmaknu, pak ne budu plienom drugih životinja, ako im tje- 

 lesa ne prodju direktno kroz tjelesa drugih životinja, uginu, 

 te budu rastvorena. U svakom su slučaju plienom drugih or- 

 ganizama, samo da u slučaju, kad su ti organismi oni najniži, 

 na pragu organskoga svieta stojeći, naime Bacterije, zovemo 

 njihovo uništenje — bolje preobrazbu — gnjilenjem ili (osobito 

 za biline) trulenjem, jednom riečju : rastvaranjem, ßilo da ih 

 Mikrobi za života još ubiju, ili da se, iza moguće, ali malo vje- 

 rojatne tek naravne njihove smrti, bace na njihove Iješine, 

 svakako ih jedino ovi preobrazuju t. j. tako raztvaraju, da nji- 

 hova substancija bude" u vodi topiva, i da kao takova služi za 

 hranu bilinama. Ti posljednji produkti, u koje budu organska 

 tjelesa životnim djelovanjem Bacterija rastvorena, jesu : ug- 

 ljična kiselina, amonijak, dušična kiselina i dušik. 



Bacterije su dakle oni posrednici izmedju životinja i bilja. 

 One dovode bilinama novu hranu, ali ju (redovito) ne stvaraju 

 iz anorganskih substancija, već crpe svoj materijal od pred- 

 ležeće organske mase, u koliko ju mogu, bilo za života (težko 

 ozledjene, oslabljene ili stare individue) svladati, ili pak da se 

 laćaju njihovih Iješina, a napokon im služe i pojedini odbačeni 

 dielovi životinjskih tjelesa, i svakako njihovi ekskrementi. 

 Bude li gore spomenutih, u vodi rastopljenih konačnih pro- 

 dukta organske substancije više producirano, biti će i više 

 hrane za biline, i one će se jače umnožati. Uz povišenje pak 

 biUnskoga svieta, moći će se i broj životinjstva povećati. Na- 

 staje li pak kod jednoga samo manjak, mora isti i na drugu 

 grupu organisama uplivati. I tako se nuždna ravnoteža auto- 

 matički uzpostavlja. 



Bioložka bilanca je dakle u jednom jezeru moguća, ako 

 razne vrsti, koje u njemu živu, protivnim organskim carstvima 

 pripadaju, i kao reprezentanti tih carstva, bilinskoga i živo- 

 tinjskoga, u stanovitom medjusobnom odredjenom razmjeru 

 stoje. 



U litoralnoj i pelagičnoj regiji nalazimo reprezentante 

 obiju carstva : biljne i životinje. Uslied uspostavljene potrebite 

 ravnoteže nalaze jedni i drugi reprezentanti u obim ovim re- 

 gijama, pogledom na svoju hranu, što trebaju. T. j. svaka od 

 ovih regija čfni jednu zasebnu bioložku cjelinu. Nije posve 



