70 



c) Umanjivanje tiela. 



Dalnja osobitost torrenticolnih životinja, koja tako- 

 djer služi kao sredstvo, da životinju struja ne odnese, 

 je umanjenje tiela. Članovi faune gorskih potoka su 

 skoro uviek patuljci medju njihovim srodnicima, koji živu u 

 mlakama i u jezerima. Hydrachnidi : Fcltria i Atiirus, naj- 

 izrazitije torrenticolne životinje, su ujedno i najmanji Hy- 

 drachnidi. Trichopterna larva Stractobia, koja živi na pećinama, 

 po kojima pljuska voda gorskoga potoka, spada medju naj- 

 manje vrsti svojega roda. Coleopteri : Elmis, Parnus, Limnius, 

 Hydracna su takodjer vrlo sitni. I torrenticolne forme Gastero- 

 poda : Bythinclla Dunkeri i Limnaea tvuncaiula su patuljci 

 m.edju srodnicima. A i Gammarus piilex, koji živi u potoku 

 ne naraste tako velik, kao u mlaki ih jezeru i t. d. i t. d. Male bo 



SI. 2& 



Ličinka od Elmis. 



Povcč. 16x1. Po Lampertu. 



Životinje nalaze u najmanjim pukotinama i iza najmanjih str- 

 šećih kamenčića, ili čega shčnoga, svoja zakloni šta pred strujom 

 vode. 



d) Uredbe za fiksaciju i retenciju. 

 Potočne životinje pokazuju, uz pojave adaptacije, koje se odnose 

 na oblik tiela, još i ine neke osobite uredbe, koje takodjer stoje u 

 savezu sa prilikama, pod kojima živu. To su organi, koji služe za 

 fiksaciju, za trajno ili privremeno usidrenje na podlogu; i nadalje 

 aparati za retenciju, kojima je svrha, da se životinja za vrieme 

 gibanja može za uzvisine i udubine, u obće za hrapotine svoje pod- 

 loge hvatati, dakle kao neka vrst zavora na kolima, a sve to da 

 prebrzo ne poteku. 



Trajne fiksacije dolaze dosta često kod Diptera i Tricho- 

 ptera. Osobito se njihove kukuljice skoro uviek za podlogu 



