118 



boranog sistema, bijaše tijekom predzadnjih 80 godina izrečeno 

 više raznolikih mijenja. Većina starijih geologa, koji su dijelom 

 sami obavljali geološka iztraživanja, smatrahu gorsko otočje 

 hrv. slav. medjuriječja za nastavak južnih vap. Alpa. Ovaj 

 nazor najjače je zastupao Lenz, koji je još i Frušku goru 

 smatrao kao nastavak hrv. slav. gorskog niza, te ju je držao 

 za jugoistočni izdanak južnih Alpa, a prispodablja ju sa Li- 

 tavskom gorom sjevernih Alpa. Sličnim načinom tumači i H a u e r 

 kad kaže : Kristalinično gorsko otočje, koje se uzdiže iz nizina 

 izmedju Save i Drave, možemo smatrati kao nastavak jugo- 

 istočnog ogranka srednje zone istočnih Alpa". Ovomu Haue- 

 rovom nazoru pristupa u svojim djelima iE. S u e s s, budući 

 smatra hrv. -slav. gorje kao zrake one lepeze, u kojoj se spu- 

 štaju pojedine grane istočnih Alpa prema panonskoj nizini. 

 Posve drugo mnijenje zastupao je u svojim djelima geolog 

 E. V. M j s i s o V i c s. Baveći se geologijom Bosne i Hercego- 

 vine došao je do zaključka, da hrv. slav. otočno gorje nije dio 

 istočnih Alpa, nego ostatak nekog starog masiva, kojeg on na- 

 zivlje ,,orijentalnim kopno m". Ovo orijentalno kopno 

 pošto se je otišlo kao klin izmedju južnih Alpa i dinarskih ni- 

 zova, pružilo je gorskom boranju stanoviti otpor, uslijed česa 

 je došlo do rastave i ugibanja obih spomenutih sistema. Ovaj 

 nazor, koji je pobijao T i e t z e, a branio odlučno H o e r n e s, 

 uskoro je potisnuo u pozadinu L e n z o v e nazore, osobito kako 

 je i E. S u e s s pristao uz njega. Kasnije pak bio je nazor M o j- 

 sisovicsev još bolje utvrdjen iztraživanjima prof. G o r- 

 j a n o V i ć a, koji je pokazao, da izmedju zapadnih gorski 

 otoka i lanaca južno Alpskoga -savskog sistema postoji tijesna 

 medjusobna tektonska veza. Spomenuo sam već, da je Mojsi- 

 sovics prigodom iztraživanja u Bosni došao do zaključka, da 

 se je orijentalno kopno protezalo dalje, no je on to prvobitno 

 odredio. U toj daljnjoj izgradnji orijentalnog kopna kaže Moj- 

 sisovics, da su sudjelovali južno ugarski otočni skupovi sa hrv. 

 slav. gorskim otocima, i to ih kao sastavni dijelovi ih pak kao 

 porubni dijelovi starog kopna. (Mojsisovics, Tietze u. Bittner : 

 Grundlinien der Geologie v. Bos. Herzeg. Wien 1880.). Prema 

 tumačenju Mojsisovicsevu dakle spada naše slavonsko 

 gorje u to orijentalno kopno, koje se protezalo na zapadu po 



