23 



župnoga groblja. Isto je i sa nizom ponikava, u koje ponire 

 potočić Draga-Lanišće kraj sela Cerje. 



Spomenute sam nedostatke ispravio time, što sam na do- 

 tičnim mjestima, u dolove unesao ponikve, kako je već odgo- 

 varalo smjeru. 



Teren, kojega sam si preduzeo opisati, jest s više strana 

 veoma zanimiv. 



Ondje se sastaju dva različna gorska tipa, alpinski i krški. 

 Nas -će zanimati poglavito ovaj potonji. Područje krškoga tipa 

 je mjestimice upravo krcato krškim oblicima, te se može u 

 tojne mjeriti s klasičnim krškim krajevima. Osim toga su ti 

 oblici veoma raznovrsni, te imade i takovih, kakovih ni K r a u s 

 ni C v i j i ć ni K n e b e 1 u svojim ,, zbornicima" krških oblika 

 ne bilježe. Što se tiče smještaja ponikava, to stoje u gotovoj 

 opreci sa smještajem sličnih oblika u ostalim krajevima, kako 

 ih je opisao n. pr. C v i j i ć, našto ću kasnije upozoriti. Najza- 

 nimivije je to, da su linearno poredane ponikve u našem slučaju 

 nešto drugačijega porijetla od linearno poredanih ponikava u 

 ostalom kršu. 



U najbližoj okolici trgovišta Samobora dva su samostalna 

 područja, gdje se je razvio krš. Dijeli ih duboko usječena draga, 

 dolina potoka Gradne. Sjevero-zapadno područje (obzirom na 

 Samobor) zaprema uzvisine, na kojima se steru sela Vrhovčak, 

 Dubrava, Rešetari, Cavlovići, Golivrh, Otruševac i Okmačići, 

 a omedjeno je Ludvić potokom, Gradnom, ravnicom Save i 

 gorskom kosom Vlahovc drage (Lave drage) dok se s lijeve 

 strane potoka Jazbine polagano gubi i miješa s normalnim 

 alpinskim tipom. Jugo-istočno pak područje zaprema Slavu 

 goru, cijelu desnu obalu Rudarske Drage počevši od kipa Sv. 

 Florjana do kapele sv. Ane iznad Samobora i brda oko Male i 

 Velike Rakovice. Omedjeno je potokom Konjščicom, Rudar- 

 skom Gradnom, savskom ravninom i klancem, kroz koji vodi 

 put iz sela Kladja u selo Konjščicu (Baltin Jarek). Površina 

 sjevero-zapadnoga područja iznosi kojih 6-5 kvadratnih kim., 

 a jugoistočnoga do 9 kvadratnih kim. 



Cijeli se teren spušta od jugo-zapada prema sjevero-istoku, 

 dakle od nutrinje Samoborske gore prema savskoj ravnici. To 

 spuštanje biva iz početka polagano i postepeno sve do obro- 



