26 



stavljati, da je zemljani pokrov o kome se ovdje radi uopće 

 nastao rastvobrom autohtone kami i podloge. 2. Što dolomiti 

 čine mnogo strmije obronke, pa mogu vode mnogo lakše dejior- 

 tirati rastvoreni ralili i slobodni materijal. 



Ipak je zemljani pokrov svuda, a osobito na litavcu tako 

 debeo, da samoborski krš ne izgleda onako pust i divlji, kakav 

 je n. pr. onaj u južnoj Kranjskoj ili na Balkanskome Poluotoku. 

 Ovdje tek tu i tamo proviruju ispod zemljače gole stijene, ali 

 je inače sve obraslo bujnom šumom i vinogradima. 



(Ovaj izgled kraja zavarava mnogoga kome nije pozrata 

 bitn' St krša, te se čudi, kako se može pitoma okolica Samobora 

 uvrstiti medju okrašene krajeve.) 



Spomenuto je, da je sastav kami podesan za tvorbu krša. 

 No to i u našem slučaju vrijedi više za litavac nego za dolomit, 

 jer dolomiti pokazuju i unutar našega terena najčišće alpinske 

 oblike izmjenice sa krškima. Prema tome može biti dolomit 

 i podesan i nepodesan za krš. Bila bi zadaća petrografa, da 

 istraže, nije li toj promjenljivosti kriv različit kvantitet ma- 

 gnezija. Ona kam, koja sadržaje više magnezija u opće ne pc.- 

 kazuje krških forma, kao kam s manje magnezija. Različno 

 od dolomita je litavac svagdje podesan za tvorbu krša i stvara 

 ga svagdje osim tamo, gdje je temeljna voda blizu površine. 

 Slabije su izražene pojedine krške forme i tamo, gdje je litavac 

 prekrit laporima. 



Možemo reći, da je K a t z e r o v a tvrdu ja-"- — e je dolomit 

 propusna podloga za druge vapnence, — ipak samo relativno 

 vrijedna, jer dolomit nije uvijek tako propuštan, što više prije 

 obratno, kako svjedoče mnogi oblici normalnoga alpinskoga 

 tipa. 



Pojedini oblici krša u okolici Samobora. 



1. Škrape. 



Premda je površina našega krškoga terena ponajviše 

 kosa, katkada i dapače strma, a to kako je poznato, pogoduje 

 razvoju škrapa, ipak ovih nema gotovo nikako. 



* Katzer : Karst und Karslhycirographic. Sarajevo 1910. 



