Spuzivanje brijega izmedju Poljanice i 

 Popov dola u samoborskoj gori. 



Geomorfoloski prikaz. Priopćio Josip Poljak. 



Gora Samoborska bogatija je od nekog vremena za jedan 

 vrlo interesantan primjer iz dinamske geologije. Što se inače 

 često dogadja u visokom gorju, dogodilo se je ovoga proljeća 

 u znatnoj mjeri u Samoborskoj gori. 



Na J.-I. obronku Samoborske gore tik ispod ruba Plješivice, 

 a uporedo sa bilom Duge peći, izmedju sela Poljanice i 

 P o p o V - d o 1 a, počeo se najednom cijeli kompleks raspucavati 

 i po svojoj podlozi spuzivati se prema jugu t. j. prema Popov- 

 dolu. Pojava ova vrlo je interesantna u opće u geološkoj litera- 

 turi, a napose u ovom slučaju, kako ćemo to razabrati iz da- 

 ljega razmatranja. Nu koliko je god taj slučaj zanimiv za zna- 

 nost, toliko je opet strašan za kraj u kojem se dogadja. Prije 

 no što prijedjemo na sam proces spuzivanja i njegove poslje- 

 dice, valja da najprije razmotrimo tektonske i stratigrafijske 

 prilike onoga kraja. Tektonika i stratigrafija ovog kraja pripada 

 gotovo medju naj zamršenije, ali tim interesatnije pojave cijelog 

 ovog gorskog niza, pošto su ovdje paleozoičke i mezozoičke 

 tvorevine zbijene na vrlo malenom arealu. 



Karbon kao najstariji član zastupan je brusilovcima, crnim 

 karbonskim škriljevima, kremenim brečama, te krpama sivo 

 zelenog pješčenjaka i karbonskih vapnenaca, dok se trias sastoji 

 od dolomita i vapnenaca. Svi ovi elementi isprekrižani su mje- 

 stimice krpama eruptivnog kamenja (diabaza), koje je takodjer 

 vrlo istrošeno, a koje je razlogom, da su neke kami promijenile 

 svoje prvobitno lice. Svi prije spomenuti stratigrafijski članovi 

 tako su ovdje ispremiješani, radi već pomenutih razloga, da je 

 u opće teško odrediti njihov medjusobni snošaj, a braždjenje i 



