Referati i književne obznane. 



Dr. V. Vouk (Beč) : Palladinova hipoteza o bilinskoj 



krvi. 



Starija mišljenja o disanju bilja osnovana u glavnome po Pf 1 ü- 

 g e r-u tumače disanje bilja pomoću svojstva oksidacije same proto- 

 plazme. Protoplazma nalazi se naime uvijek u momentu raspada ili 

 oksidacije, ali se u isto vrijeme uz pristup atmosferičkog zraka rege- 

 nerira. Pri tom su sporedni procesi izgaranja ostalih organskih tvari 

 u stanici, te služe samo kao građa protoplazme. Tako se je tumačilo,, 

 da sladora u stanici nestaje ne direktnim izgaranjem ili oksidacijom, 

 već pri gradnji protoplazme. 



Novija mišljenja o disanju bilja polaze sa sasvim drugog isho- 

 dišta. Današnja nauka o encimima rasvijetlila je i ovdje u mnogome 

 put istraživanja, te je danas nauka o disanju bilja u vrlo tijesnoj vezi 

 s naukom o encimima. 



Kao jedan eklatantan primjer navodim stanice kvasca (Saccha- 

 romycss). Stanice kvasca dišu intramolekularno ili anaerobno. Fiziolog 

 Büchner dobio je Nobelovu nagradu, jer je pokazao, da za vri- 

 jenje, koje nastaje djelovanjem stanica kvasca, nije nipošto nužna 

 živa stanica, nego je dostatan encim, koji se izolira iz kvasca. Ovaj 

 encim nazvao je Büchner ,,cimazom". Za disanje kvasca nuždan 

 je po tom samo encim ; protoplazma stanice važna je samo u toliko,, 

 što stvara encim. 



Poslije su mnogi drugi istraživači, kao P a 1 1 a d i u, S c h o e n- 

 bein, Bcrtrand i Muttermilch našli u biljkama više en- 

 ciroa, koji imadu stvojstvo oksidacije. Ovakove encime nazivamo- 

 skupnim imenom ,,oksidazama". 



1 Bach i Chodatl drže, da je disanje bilja u tijesnoj vezi 

 s encimima. 



. Danas je još obćenito mišljenje, da mastilo krvi — hemoglobin — 

 dii'ektno absorbira kisik i stvarajući hematin prenosi ga na tijelo. 



1 Sravni: Bach i Chodat, Biochem. C. bi. i. 417 ; Bot. 

 Cbl. 96, 452 ; Bot. Ztg. 63. ir. 141 ; 



