d i c i j a roditelja, dobagodišnje ctc. Spominje i one, koji zastu- 

 paju mišljenje, da je spol budućeg potomka u jajetu već prije oplod- 

 nje odredjen, a tih da ima i danas još dosta. 



Iza toga iznosi pisac temeljne misli poznate nauke Düsingo ve, 

 koju je ovaj razvio g. 1884. u obsežnom djelu ,,Die Regtilierung des 

 Geschlechtsverhältnisses bei der Vermehrung der Menschen, Tiere und 

 Pflanzen." 



Po toj bi nauci priroda sama nastojala da podržava neki ekva- 

 bilitet broja mužjaka i ženki. Ako je taj ekvabilitet narušen, pak je- 

 danput prevlada broj mužjaka, tada da će se radat pretežno ženke ; 

 presegnu li brojevno ženke, radat će se mužjaci. Uzrok tome vidi 

 D Ü s i n g u starosti ovula. On kaže : ako se zaplodjuju jaja mladja, 

 a to biva onda, kad se ženka lako susretne s mužjakom, kad dakle 

 ima puno mužjaka, tada od tih mladjih jaja budu ženke. Ima li malo 

 mužjaka i ženke dulje na njih čekat moraju, nose dakle starija jaja 

 u sebi, tada od tih jaja budu mužjaci. D ü s i n g u je dakle u prvom 

 redu odlučna starost ovula, premda dopušta, da i spermatozoji kao 

 i hranidbene prilike poslije koncepcije nijesu bez utjecaja na razvitak 

 ■spola. 



Za blizance se općeno uzima, da su jednakog spola, ako se razviju 

 od jednog jajeta, t. j. ako imaju zajednički chorion ; proizlaze li od 

 rivaju jajeta (analogno i kod poliembrijonata), onda mogu biti ili jed- 

 nakog ili različnog spola. To bi pak govorilo za to, da je spol već pre- 

 destiniran u nezaplodjenom jajetu. 



S obzirom na dvodomne b i 1 j k e vladaju i medju bota- 

 nicima u bitnome dva mišljenja : Jedni drže, da odlučuju i z v a n j e 

 prilike prigodom klijanja sjemenke, hoće li se razvit muški ili ženski 

 individuj, dok drugi misle, da je spol individuja već u sjemenci 

 samoj p r e f o r ni i r a n. Do izvjesnog rezultata u tom pogledu nijesu 

 vodila istraživanja brojnih botanika sve do u naše dane, tako da je 

 čitava stvar, kako Cicsielski kaže, i dandanas još ,,dcnsis tcnebris 

 obruta appareat". 



Cicsielski je sam otpočeo pitanje izučavat na konoplji (Cannahis 

 sativa) već g. 1871. bivši kustosom u botan. vrtu vratislavskom, a 

 nastavivši ih poslije kao profesor u Lavovu, bijaše već 1878. uvjeren, 

 da je problem s obzirom na konoplju riješio, otkrivši zakon, koji 

 ćemo poslije iz bližega upoznati. 



Znajući, da polodjelci vjeruju, da na broj muških odnosno ženskih 

 individuja utječe gusta odnosno rijetka sjetva, sijao je u 

 različnim varijacijama konoplju i na gusto i na rijetko. (Gusta sjetva 

 imala bi pogodovati više razvoju muških individua, a ovi 

 bi navodno bolji bili poradi više lika, što međutim anatomički nije 

 pravo shvatljivo !) Osvjedočio se je ipak, da spomenuto mišljenje 

 ne stoji, Procenat muških i ženskih individua ostao je uvijek aprok- 

 simativno jednak. 



