66 



Autor dolazi do zaključka, da su u Lici i Velebitu razvijene fa- 

 cijelno laziičit tvorevine gornjeg karbona i to: obalne, plitkomoij-ke 

 i piavo moiske tvorevine. A knko su u prvima uložene često i tvore- 

 vine dubljih česti moramo zaključiti, da se je za vrijeme karbona 

 spuštala i dizala zemaljska kora u onom kraju. — Trias se javlja 

 kao donji, srednji i gornji trias. U donjem susrećemo donje verfenske 

 naslage (u obliku crvenih, žutih i zelenkastih škriljavaca i pješče- 

 njaka) i gornje verfenske (od Ljeskove glave preko Udbine). 



Srednji se je trias razvio u obliku diplopornih vapnenaca (la- 

 dinički odio) i dolomitičnih vapnenaca s kvrgastim vapnenim algama 

 (anisički odio). Ovaj odio zastupaju i dolomiti, (n. pr. blizu Egeljca). 

 U gornjem triasu razbiremo karnički odio (raibl nr.slage) i norički 

 odio (Hauptdolomit). Osim šarenih lapoia i jaspisa zastupaju raibl- 

 naslage u Velebitu neki crni vapnenci i vapneni škriljevi. U njima 

 je našao Koch i okamenina. Hauptdolomit čini u Velebitu usku zonu. 

 J u r s k u formaciju zastupa u Velebitu lias i jura. U 

 liasu izlučio je Koch tamno-sive i uslojene vapnence kao donji 

 lias a lithiothis-vapnence i vapnence s Megalodus, Terebratula, Chem- 

 nitzia kao srednji i gornji lias, Juru tvore tamno-sivi vapnenci, koji 

 leže u debelim naslagama na Velebitu. Karakteristična je okamina 

 za nje Cladocoropsis mirahilis (koralj). I po ostaloj su Lici ove na- 

 slage razvijene. 



Kreda se u opsegu ove karte javlja samo kao donji odio krede, 

 koju zastupaju kršnici sive i crvenkaste boje. 



Iza tog stratigralijskog dijela tumača slijedi nekoliko redaka 

 posvećeno tektonici i hidrografiji Velebita. Glede hidrografije oslanja 

 se autor na opažanja dr. A. Grunda o Lici. 



U popisu korisnih kami i ruda spominje Koch kameni ugalj 

 (Radni), željeznu rudaču (u raibl-naslagama), grafit (iz potoka Ja- 

 dičevca), barit (kod Ričice) i sadru (kod Cerja). 



Tumač karti pisan je njemačkim i hrvatskim jezikom. U njem 

 nalazimo osim spomenutog tri lijepa i iscrpiva profila i to : i.) Halan- 

 Pilar-Resnik ; 2.) Višerujna-Medak-Komić i 3.) profil kroz područje 

 ponora kod Gračaca. 



Šuklje. 



Nikola Žic : Prošlost P a zinskog Potoka. Pod tim naslovom 

 donesena je u VIII. programu c. kr. drž. velike gimnazije u Pazinu jedna 

 radnja, na koju ću da se u kratko osvrnem. Autor si je uzeo zadaćom, 

 da nam prikaže prošlost Pazinskog Potoka sa gledišta hidrografijskog 

 i geologijskoga. Razglabajući na dugo i široko o hidrografiji okoline 

 Potoka, kao i cijele sjeverne i srednje Istre, izvađa autor genezu Po- 

 toka i kaže : „Pazinski Potok nije oduvijek ponornica, već je nekada 

 pokraj sadašnjega grada tekao Dragom u more, baš kao i Mirna još 

 danas". To je rezultat, što ga autor izvada iz punih 18 stranica. U 



