24 



dini okrugli otvor, na i<oji probijaju pseudopodii. Ako se sad 

 slučajno izvali na ledja, tako da se ne može ni pomoću produ- 

 Ijujućih se pseudopodia nikako više na noge postaviti, razvija 

 u svojoj protoplasmi mjehuriće plina, i to ili postrance, koji čine 

 da se kućica okrene, ili ih pak u tolikoj množini producira, da 

 bude cijela životinjica specifično laglja te poleti do površine vode. 



Ovi primjeri dovode Bungea do osvjedočenja, da i u sta- 

 nicama našega tijela slične duševne sposobnosti vladaju, kao i u 

 jednostaničnim životinjama. „Ako takove sposobnosti u pogledu 

 izbora hrane pripadaju bezstrukturnim protoplasmatičkim kaplji- 

 cama, zašto da ih ne priznajemo i epithelnim stanicama našega 

 probavila. Kaošto Vampyrella izmedju svih vodenih bilina Spi- 

 rogyru iznadje, tako razlučuju i epithelne stanice našega probavila 

 kapljice masti od kakovih zrnaca boja". 



I tako dolazi Bunge do pojma aktiviteta. Aktivitet može 

 doduše imati mehaniku, jerbo si ga ne možemo zamišljati bez 

 pojava gibanja, dakle bez da proizvadja mehaničke učinke, ali 

 se aktivitet ne da protumačiti mehanikom. 



A sve to dovodi, da odviše ne razvlačim hoću u kratko 

 reći, opet do neke vrsti vitaHsma. 



Rekoh da dolazimo opet do neke vrsti vitalisma. Označio 

 sam to ovako neodredjeno iz razloga, jer svi oni, koji drže, da 

 je mehanizam doživio krah, ipak se u pogledu onoga drugoga 

 principa, koji bi ga imao zamijeniti, posve ne slažu. 



Ja sam se evo u iznašanju nazora onih nekih autora, koji, 

 bar po mnijenju drugih, možda i proti vlastitoj volji, dovode 

 do novijega shvaćanja organskoga svijeta, držao Paulyjeve knjige: 

 „Darv^inismus und Lamarckismus. Entwurf einer psychophysischen 

 Teleologie" München 1905., pak ću stoga prije svega iznijeti 

 Pauiy-eve vlastite nazore. 



Pauly dakle drži, da mu je pošlo za rukom dokazati, 

 kako svrsishodnosti nisu mogle nikako nastati kakovim indi- 

 rektnim putem (misli na selekciju), nego da su se morale razviti 

 samo direktnim putem u harmoniji izmedju potrebe i sredstava, 

 koja služe udovoljenju iste. Mora da postoji u organismu neka 

 sposobnost, ili recimo sila, koja da je bezuvjetno psihičke na- 

 ravi, i da njezino djelovanje pojam fizičke energije uključuje, 

 te da po tome problem postanka svrsishodnosti psihičko-fizičko 



