29 



direktno pod glavicom, nego gdjegod na stapki ili hydrocaulusu, 

 dakle u sredini ili niže dolje, na svakom mjestu će se na gornjem 

 krnjem kraju regenerirati novi Hydranth. I ovdje su dakle svi 

 dijelovi stabla aequipotentialni. Nu u normalnom slučaju bude 

 ova potencija prigušena u interesu harmonije cjeline. Što bi 

 moglo biti Hydranth, samo je jedan dio stapke. Ta potencija 

 bude prigušena absolutnom veličinom i naročito položajem dije- 

 lova u cjelosti. 



Prospektivna potentia je dakle suma svega onoga, što bi 

 iz svakoga elementa moglo postati. Činjenica pako, da u svakom 

 danom slučaju do tipičnog proporcijonalnog razvoja dolazi, po- 

 kazuje, da se ova suma ne iskazuje samo kao suma, nego i 

 kao neki red. Mora dakle da k pojmu prospektivne potencije 

 još nešto pridolazi, da bude tipična lokalizacija dijelova prove- 

 dena. Dade li se sad ovaj faktor, koji kod restitucije harmonično 

 aequipotentialnoga sistema igra ulogu, možda zamijeniti sa dje- 

 lovanjem formativnih podražaja, ili kakovim kemičko-fizikalnim 

 agencijama? — Da vanjska „sretstva", koja kod stvaranja forme 

 sudjeluju, nikakovo značenje lokalizacije ne mogu da imaju, 

 odavna je jasno. I mogućnost kakove kemičke teorije mora se 

 zabaciti. Diferencijacija organskih forma ne ide ruku o ruku sa di- 

 ferencijacijom kemičkoga sastava, ne može dakle od nje ni odvisiti. 

 Specifična organska forma svakako se ne može poredanjem 

 atoma ili molekila u kemičkom smislu protumačiti, jer forma 

 jednog atoma ih molekila ne može nikada imati oblik Lava ili 

 Majmuna. Jednom riječju kemički sastav ne može nikako djelo- 

 vati na specifičnu formu, koja ima u danom slučaju nastati. 



Prispodabljajući Driesch aequipotentialni sistem naime or- 

 ganizam sa jednom mašinom, veli, da bi to zaista morala biti 

 čudna mašina, koja bi u svim svojim dijelovima isto predsta- 

 vljala. Pretpostava ovakove mašine je apsurditet, jer jedna ma- 

 šina, koja je u trim dimenzijama prostora razno izgradjena, ne 

 može ostati ista, ako joj se dijelovi oduzmu ili premjeste. Po 

 tome ne može biti uzrok diferenciacije harmonicno-aequipoten- 

 tialnog sistema nikakova vrst mašine; u opće nikakova vrst 

 kausahteta, koji bi se temeljio na prostornoj konstelaciji. 



Mora dakle, da kod stvaranja organskih forma sudjeluje 

 neki posebni, jedino u živim bićima se manifestirajući (dakle 

 vitalistički) element. Biologija nije po tome uporabljena fizika 



