34 



Kraj od Gruža do Boke Kotorske spada medju najslikovitije 

 krajeve kraljevine Dalmacije, Veliku onu grušku luku, prag grada 

 Dubrovnika, ovijenčala je bujna zelen od Rijeke ili Omble do 

 rta Oštro, tik kojega se ulazi u Boku. Brojni su oko Gruža 

 maslinjaci sa lovorikama, brojne leandre, pome, mogranji, mirte, 

 kaktusi; drvoliki mlječeri i mrki čempresi gode ti oku. 



Kad si iz Dubrovnika zaplovio prama poluotoku Lapadu, 

 koji je svoju obalu zakitio mladom borovom šumom, mineš i 

 one užasne Grebene i rt sv. Petke, ploviš kraj slavnoga Du- 

 brovniku, dalje kojega se zaokružio zaton župski (Valle di 

 Breno), oko kojega se stere Župa gornja i donja, koja poslije 

 prelazi u plodnu dolinu Konavle, kojom vodi cesta Sutorinom 

 u Boku Kotorsku. Dalje Cavtata, nad kojim se uzdiže planina 

 Vlastica, postaje obala jednoličnija, pećine joj se sve to više oso- 

 vljuju tu i tamo kao zidovi, zelene su ili sive, žućkaste, od 

 zemlje-crljenice crvene, a daleko tamo od njih ispinje se Snje- 

 žnica i Bjelotina. Uz dugu ovu obalu nema kuće ni kućerka, 

 jer je nepristupna; tu čovjek nije sagradio dom ni sebi ni 

 svojima, onomu žestokomu kamenu gospoduje more, koje ga 

 isjeda tolikom snagom, da je stvorilo do 40 spilja razne veli- 

 čine. Jednolična i mrtva obala sve se to više spušta, sve to 

 više pada, dok se ne izdulji poput jezika u šilo, kojemu je 

 skrajna jugo-istočna točka mornarima poznata kao „Punta Oštro" 

 na kojemu se za nevremena razbijaju veliki valovi. Do ovdje 

 prati putnik okom svaki zatonić, ne bi li ugledao „vrata", ko- 

 jima će unići u najveličajniji zaliv Adrije. Tek onda, kad je 

 parobrod napustio vožnju prama jugu i počeo zastrančivati 

 prama sjeveru, znak je, da nisi daleko od ulaza u Boku Ko- 

 torsku. 



Kod spomenutog rta prodrlo je more tvrdu obalu i razlilo 

 se u prilici slova S-a medju dalmatinskim, hercegovačkim i cr- 

 nogorskim planinama. Prama sjevero-istoku graniči Boka Crnom 

 gorom i Hercegovinom, prama istoku sa Albanijom, jugo-zapadno 

 jadranskim morem, prama sjevero-zapadu Sutorinom, jednim 

 dijelom Hercegovine,^) 



^) Na našem moru čuje se riječ „Boka" na pr. Boka vera, Boka 

 falsa. Boka di Senja, Boka di Kataro. Riječ je talijanskog porijetla i Tali- 

 jani pišu „Bocca", a znači „otvor", „ulaz", njem. „die Öffnung, der Eingang, 

 die Mündung". Na karti generalnog stopa (Zone 3ö. Coli. XIX. Cattaro) 



