56 



Nyctagineae, Laurinieae, Santalaceae, Proteaceae, Sopotaceae. Ericaceae, 

 Nymphaceae, Sterculiaceae, Sapindaceae, Rhamneae, Polygonaceae, Myr- 

 taceae. Leguminosae i još neke druge). 



U mladjem tercijaru nailazimo na razvoj slatkovodnih i morskih 

 taložina. Slatkovodni je odio bogat okameninama raznih vrsti. 



Kvarternu formaciju zastupa diluvij (pijesak i ilovina s kopnenim 

 puževima, gromače i sedra), pak aluvij (obronačni krš, živi pijesak itd.). 



Četvrto poglavlje ove knjige zaprema geologijski opis pojedinih kra- 

 jeva te je zajedno sa sedmim poglavljem, u kojem se ponavlja u kratkim 

 potezima geologijski prijegled Dalmacije, moglo mirne duše izostati. Oba 

 ova poglavlja zapremaju preko 60 stranica, a rečeno je u njima ono, što 

 smo već prije čitali u 3. poglavlju. Shodnije bi svakako bilo, da je autor 

 upozorio na paleontologijski materijal, u koliko je nov za našu faunu i 

 floru, te faunu i floru uopće. 



Iz petog poglavlja razbiremo, da je Dalmacija bogata ugljenim vr- 

 stama iz Dubravice, Siverića, Kolašac, Modrinog sela, Bjeline Kruševa. 

 Od rudača spominje Schubert: limonit, hematit, manganove rudače, rume- 

 nicu, olovni sjajnik, antimonov sjajnik. Ne valja smetnuti s uma i naslage 

 sadre, asfalta i boksita. 



Hidrografiji krša, koja se raspravlja u šestom poglavlju posvetio je 

 Schubert malo riječi. No ipak se iz njegovih razlaganja razbire, da se u 

 pitanju hidrografije krša slaže s Grundom i njegovom teorijom o „kršnoj 

 vodi" (Karstwasser). 



Moramo biti zahvalni Matici Dalmatinskoj, što je omogućila, da ovo 

 djelo bude štampano, pak valja požaliti, što i o užoj Hrvatskoj nemamo 

 do danas sličnog djela. Razlog leži sigurno u tome, što geološka istraži- 

 vanja u Hrvatskoj nijesu ni izdaleka tako uznapredovala kao ona u Dal- 

 maciji. „Geologija Dalmacije" pisana je iscrpivo te služi na čast koli autoru 

 i prevodiocu toli i „Matici Dalmatinskoj", koja ju je o svom trošku izdala. 



Šuklje. 



