172 [201 



čama, buništima i puteljcima, dakle na 50% cijele površine kra- 

 ljevine Hrvatske. To se bilje izvaža u minimalnim količinama 

 (preko 200.000 kg. iz par kotara) a ogromni ga dio godišnje 

 propada, istrune. 



Jedini izlaz iz toga stanja bio bi, da se osnuje hrv. po- 

 kusna postaja za kulturu ljekovitog bilja i da se drži svake go- 

 dine jedan tečaj, na kojem bi se učitelji i svećenici uputili u 

 poznavanje, sabiranje, sušenje i otpremljanje ljekovitih bilina. 



Ova bi postaja bila izvor, iz kojeg bi se razvila uz eksport 

 i kulturu ljekovitog bilja — također i literatura^) o kulturi i 

 sabiranju bilja. Iz te bi se postaje razvila — prema razvoju kul- 

 ture i eksporta bilja — i hrv. veletrgovina s drogama. Hrvat- 

 sko seljačtvo upućeno po učiteljima i svećenicima zaslužilo bi 

 lijepe svote novaca što sadenjem što sakupljanjem ljekovitog 

 bilja. Osobito bi starci i djeca mogli sakupljanjem divljeg Ijek. 

 bilja zaslužiti dosta nuzgredice. 



Još nešto! Vrlo učeni Francuz Gonnard^), koji je među 

 nama boravio samo par tjedana, vrlo je dobro shvatio nas i 

 sve naše prilike uopće a gospodarske prilike napose. On veli, 

 da su mu Hrvati, svejedno kao i Magjari, govorili, da su siro- 

 mašni kao „rats d'eglisse" — kao crkveni miševi. „Et, le plus 

 curieux est que les uns et les autres se declarent volontiers 

 pauvres eux-memes, visä-vis de l'etranger. „Nous sommes pau- 

 vres", est une phrase, que j'ai souvent entendue, soit en Hon- 

 grie, soit en Croatie. — Pauvres, oui, — mais sur un 

 sol riche." Zar da još i dalje jadikujemo, da smo siromašni ko 

 crkveni miš, da smo siromašni — no na bogatom tlu siromašni ! 



U Ugarskoj se od osnutka pokusne postaje u Kološvaru razvila 

 kulturi ljekovitog bilja vrlo lijepa literatura. Dosada je izašlo oko 50 

 raspravica, 20 ih je napisao Prof. Dr. B. Pater i to u: „Termeszettudo- 

 manyi közlöny." (Izvještaji o kulturi ljekovitog bilja). T. n. pr. o nevenu,^ 

 o divizmi, o sljezu, o kužnjaku (Datura), idjirotu, paprenoj i kokornjavoj 

 metvi, timijanu, vranilovki (Origanum) itd. 



') „Vrlo je interesantno, da jedni i drugi dragovoljno, svojevoljno 

 izjavljuju strancu, da su siromašni. „Mi smo siromašni" to je fraza, koju 

 sam često čuo, što u Ugarskoj, što u Hrvatskoj. Siromašni, da, ali na bo- 

 gatom tlu siromašni. — Gonnard : Entre Drave et Save (Između Drave 

 i Save). 1911. str. 27. 



