Klimatički odnosi grada Hvara. 



(Uz osobit obzir prema Visu i Spjetu). 



. . . xaq 8' ficKsXeiTJov, Stat (poAyotai ^d- 



VYjoi "loaor te EuGv.sXaSoi; ts xal IjjLsatv] 

 IliTOeia. 



Apollonius Rodius. 



Prodjoše u nepovrat stoljeća, kad je umni zemljopisac 

 Apollonius Rodius, ni ne sluteći, ostavljo potomstvu u jednoj 

 riječi, u imenu Uizbeia izvor, koji nam danas daje jasnu sliku 

 ondašnje „Jadranske Madeire." 



Nestade sa hvarskih žala zloglasnih gusara i pitomih Grka, 

 nad njihovim ruševinama sazdaše Latini nova obitavališta dok, 

 procvalu kulturu i kršćanstvo ne istisnu za -kratko bujica novo 

 nadošlog naroda — Hrvata. I dosadanji Pharos nazva nadošli 

 narod po onom što vidje Lijesna (Liesna, Ljesna, Lesni. Liesina, 

 danas talijanski Lešina.) 



Dakle je Hvar u grčko vrijeme bio Trarosaaa, t. j. borovit 

 šumovit, a takav je bio i u vrijeme dolaska Hrvata, koji ga po 

 množini šuma prozvaše Lijesnom (od lijes = drvo). 



Iz ovoga jasno slijedi, da su ondašnje klimatičke prihke 

 otoka bile drugačije nego danas, barem u nekim sitnicama. Sva- 

 kako je — -dok je otok Hvar bio pun šuma — bila i množina kiše 

 i vlage veća, a sve to djelovalo i ako neznatno, na zračni tlak. 



Prilike se promijeniše i danas tek gdjegdje u zatvorenoj 

 luci promatrajuć gorske bočine obrasle pinijama, česminama i 

 planikama, u sjeni alojeva lišća, zamamljen mirisom ružmarina, 

 koji je iz najtvrđe litice iznikao, dok u daljini vidiš stoljetnu 

 paomu, gdje je visoko raširila svoju kro'nju, pomisliti moraš, 

 kako je divno bilo tu, kad se Hvar IIoTosooa zvao. 



Prilike današnjeg Hvara, komu je tvrda litica prekrila velik 

 dio prostora, nastojat ću, da u svojoj radnji u što jasnijim cr- 



7 



