204 



nesena s oslijepljenog primjerka na svjetlije mjesto ostaje tamnom, obratno 

 svjetla koža normalne tivuške na oslijepljenom i tamnom primjerku po 

 malo s vremenom potamni. 



Dr. J. HadžL 



Prof. dr. Miroslav Hirtz: Kritische Verbesserungen und Zusätze 

 zum „Verzeichnis der Vögel der kroatischen Fauna". Ornithologisches 

 Jahrbuch. Bd. XXlll. 1912. H. 12. S. 16.— 39. 



Privatni docenat za ornitologiju na našem sveučilištu i pro'čelnik 

 ornitologijske sekcije, prof. dr. E. Rössler izdao je u našem „Glasniku" 

 (god. XIV. 1902. p. 11.— 90.) „Popis ptica hrvatske faune". Kao područje 

 hrvatske faune uzela se osim Hrvatske i Slavonije još i Dalmacija s oto- 

 čjem. U tom popisu je nabrojeno 316 oblika, a temeljem mu je ptičja zbirka 

 našega muzeja, koja broji prema našem autoru preko 5000 primjeraka. 



Autor referirane rasprave poduhvatio se hvalevrijedne zadaće, te 

 je podvrgao cijelu muzealnu ptičju zbirku kritičkoj reviziji. U predležečoj 

 raspravi iznosi autor „važnije ispravke, koji se imaju poduzeti na popisu". 

 Tu nalazimo cijeli niz ispravaka, a kod bilježenja gotovo svakog oblika 

 donosi autor još i zoogeografske i fenomenološke notice osvrćući se kri- 

 tički i na literarne navode. 



U potankosti rezultata se ne kanimo upuštati, jer je svakome, tko 

 se za našu avifaunu zanima i onako prijeko nužno originalnu radnju za- 

 gledati. Iz „Popisa ptica hrvatske faune" imadu se ispustiti po autoru sli- 

 jedećih 14 oblika: 1. Acanthis hornemanni (Holboell), 2. Oiocorys alpcstris 

 (L.), 3. Melanocorypha sibirica (Gm.), 4. Hyppolaris polyglotta (Vieill.), 



5. Agrobates galaciodes (Temm.), 6. Luscinia suecica (L.), 7. Siita europea 

 (L.), 8. Picoides tridadylus (L.), 9. Phalaccocorax graciiliis (L.), 10. Anser 

 erythropus (L.), 11. Aegialitis hiaticula (L.), 12. Ocsirclata hacsitaia (Kuhl), 

 13. Puffimis puffiniis (L), 14. Teirao ietrix (L.). Napose upozorujem na 

 poslednji oblik, za koji se držalo, da u nas počesto dolazi, te ga je i 

 „Lov. rib. vjestnik" kao našu divljač vodio. Tetrao tetrix je po autorovom 

 mnijenju zamjenjivan dijelom sa Tetrao bonasia, a dijelom sa Cacabis 

 saxatilis. 



Dok je žrtvom kriticizma palo 14 oblika sadržanih u „Popisu", dotle 

 je revizija i u pozitivnom smjeru koristila privredivši drugih 14 oblika 

 za našu ptičju faunu. Evo imena tih 14 oblika: 1. Loxia pityopsiitacus 

 (Borkh.), 2. Acanthis cannabina mcditeranea (Tschusi), 3. Otocorys balca- 

 nica (Reichenow), 4. Melanocorypha calandra (L.), 5. Anthiis spinoletta (L.), 



6. Agrobates familiaris (Menetr), 7. Luscinia cyanecnla (Wolf), 8. Tiirdus 

 atpestris (Brehm.), 9. Cinelus albicollis (Vieill.), 10. Picoides alpestris (Brehm), 

 11. Numenius phalopiis (L.). 12. Proccllaria pelagica (L), 13. Tringa iem- 

 minchii (Leisl), 14. Lariis affinis (Reinhardt). 



^ Dr. J. Hadzi. 



Äp- CJiaBKO IIIei^epoB : HeoBHiajinüaM y casamsoj 6nojiorHJE. Preštampano iz 

 „Uejia". Beorpafl. 1912. VIII. Str. 69. 



U našem je „Glasniku" (God. XX.) već izašao jedan članak o vita- 

 lizmu ili neovitalizmu iz pera referenta, a i u predsjedničkoj besjedi pro- 



